КОПІЯ
Єдиний унікальний номер справи 678/1204/26
Провадження №2-678-685/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Лазаренка А. В., 
за участю секретаря судового засідання Непийвода Л. Д., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду селище Летичів цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
31 липня 2026 року до суду надійшла позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором, за змістом якої ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5584841, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» надав відповідачу кредит в сумі 3000,00 грн. на строк 360 днів, періодичність платежів кожні 10 днів. 
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором і у нього утворилась заборгованість у розмірі 11 024,50 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 2999,99 грн., та заборгованість за відсотками 6524,51 грн., штраф 1500,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Новий Колектор». Окрім того, просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. та витрати, понесені Позивачем внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками Відповідачу 257,18 грн.
03 серпня 2026 року до суду надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача.
03 серпня 2026 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена неодноразово належним чином згідно ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомила, не заявила про розгляд справи у її відсутність, не подала ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві.
Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 03 червня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5584841, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» надав відповідачу кредит в сумі 3000,00 грн. на строк 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. 
Пунктом 1.4.1 договору стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,9500%.
Згідно п. 2.1 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
Договором детально регламентовано права та обов`язки сторін. 
Договір і графік платежів підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Отже, між первісним кредитором та відповідачем в електронній формі укладено кредитний договір в якому визначено порядок та умови надання / повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та інші умови.
Зазначений договір містить персональні дані відповідача - дані паспорта громадянина України, відомості про місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер мобільного телефону, номер банківського рахунку, тощо.
На підставі кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути й сплатити передбачені договором платежі.
27 січня 2026 року між ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу №С7-270126-1, згідно якого до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим договором. 
На підставі укладеного договору факторингу новим кредитором для відповідача за кредитним договором став позивач.
Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань і не повернув кредит та платежі за користування кредитом у визначений строк та розмірах ні первісному кредитору, ні новому кредитору - позивачу.
Відповідач не надав суду доказів того, що кредитні кошти не отримував, ними не користувався, або що у нього немає заборгованості за вказаним кредитним договором.
Відповідач не заявив клопотання про призначення у справі експертизи з метою визначення правильності встановленого позивачем розміру заборгованості.
У той же час, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23.
Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнний стан введено з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року і триває дотепер.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачу було неправомірно нараховано штраф у розмірі 1 500 грн. за кредитним договором, а тому слід відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, однак частково з вказаних в мотивувальній частині рішення суду підстав. 
СУДОВІ ВИТРАТИ
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). 
Як зазначено у ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2). 
Як зазначено у ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Так, позовну заяву подано через систему «Електронний суд», тому й сплачено судовий збір за її подання в сумі 2662,40 грн., що відповідає ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662,4 грн. 
Ціна позову - 11 024,50 грн., а позов підлягає задоволенню частково на загальну суму 9 524,50 грн., тобто на 86,39% (9 524,5 /11 024,50 * 100). 
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог: судовий збір в розмірі 2 300,05 грн. (2662,40 * 86,39 / 100).
При цьому, чинним законодавством не передбачено обов`язку відшкодування витрат, пов`язаних із надсиланням стороні відповідача позовної заяви з додатками у паперовій формі, при цьому ст. 177 ЦПК України встановлено обов`язок у разі подання до суду позовної заяви та документів, які додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет подати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 517, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 137, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 - 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» заборгованість за Кредитним договором №5584841 від 03 червня 2025 року у розмірі 9 524,50 грн., з них: заборгованість по кредиту - 2 999,99 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6 524,51 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» судовий збір у сумі 2 300,05 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Летичівським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, будинок 13, офіс 601, м. Київ, поштовий індекс 01133, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 43170298, рахунок НОМЕР_2 (Гривня), АТ «ОТП БАНК», тел. 380731251025, електронна пошта: Info@newcollector.com.ua.

ПРЕДСТАВНИК ПОЗИВАЧА: Савченко Тетяна Олексіївна, місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, будинок 13, офіс 601, м. Київ, тел. НОМЕР_3 , наявний електронний кабінет.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований по: АДРЕСА_1 , відсутній зареєстрований Електронний кабінет.

Суддя підпис А. В. Лазаренко 

Суддя А. В. Лазаренко