Єдиний унікальний номер № 362/7352/24 
Провадження № 1-кп/362/258/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2026 місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області під головуванням судді ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (№ ЄРДР № 12024111140000664 від 05.10.2024) за обвинуваченням  ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався,
Учасники провадження:
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачений ОСОБА_2 ,
захисник ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

В серпні 2024 року під час дії в Україні воєнного стану ОСОБА_2 на підставі направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією КНП «Васильківської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування Васильківської міської ради» за адресою: просп. Київський шлях (колишня вул. Декабристів), 87, м. Васильків Обухівського району Київської області пройшов медичний огляд, за результатами якого його визнано придатним до військової служби на підставі довідки № 1/7161 від 19.08.2024 військово-лікарської комісії КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Васильківської міської ради».
Після чого ОСОБА_2 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 19.08.2024 запропоновано підписати повістку про необхідність прибуття 20.08.2024 о 06:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби, а саме: до 242 ЦПП.
У цей же день та час у ОСОБА_2 , який перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , виник протиправний умисел, спрямований на ухилення від проходження військової служби за мобілізацією, на особливий період, у зв`язку із чим ОСОБА_2 від отримання вказаної повістки відмовився, про що працівником ОСОБА_11 складено акт про відкриту відмову від призову на військову службу по мобілізації та від отримання повістки, а також ознайомлено ОСОБА_2 зі змістом ст. 336 КК України.
У подальшому, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, 20.08.2024 та у наступні дні ОСОБА_2 не прибув до призовного пункту (дільниці) ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2  без поважних причин та, таким чином, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Кваліфікація діяння та застосування кримінального закону

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст.336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Позиція учасників судового провадження

Позиція сторони обвинувачення
Прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його дії кваліфіковано вірно і обґрунтовано, а винуватість обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. У зв`язку з цим просив визнати ОСОБА_2 винним за ст. 336 КК України та призначити йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Позиція сторони захисту
Обвинувачений ОСОБА_2  в судовому засіданні спочатку свою вину не визнав, а в подальшому після дослідження доказів та допиту свідків визнав свою вину частково, пояснив, що на момент пропозиції отримати повістку в нього бронювання не було. Він звертався до РТЦК та СП з проханням щодо надання йому альтернативної служби поза військовою службою та до Васильківської міської ради про залучення його до будівництва фортифікаційних споруд або іншої роботи, не пов`язаної із зброєю через свої релігійні переконання, оскільки не може прийняти присягу. Однак, держава не надала можливості іншим чином виконати свій обов`язок перед Батьківщиною. На сьогоднішній день він працює на критичному підприємстві. 
В судових дебатах вказав, що має чисте сумління, просив не позбавляти його волі, надіється, що буде корисним на своїй теперішній роботі.
Захисник – адвокат ОСОБА_12  просив врахувати особу обвинуваченого: його 55-річний вік; те, що він на диспансерних обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; раніше до кримінальної відповідальності не притягався; має постійне місце проживання; скарг на нього не надходило; є членом релігійної організації – Церкви Християн Віри Євангельської, помісної Церкви «Світло Євангелія», до якої долучився через обряд водного хрещення у 1995 році; в ході судового розгляду отримав бронювання від мобілізації, має відстрочку до 08.01.2027 з подальшим продовженням у випадку продовження дії правового режиму воєнного стану; працює в Харківській філії ТОВ «Дніпровський електромеханічний завод» виготовлювачем спеціальних виробів з 11.03.2026 по теперішній час; за місцем роботи та проживання характеризується позитивно; те, що обвинувачений вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним; від слідства або суду не ухилявся. Також захисник звернув увагу, що з метою виконання конституційного обов`язку захисту Вітчизни та виконання повістки про виклик ОСОБА_2 зареєстровано та подано заяву на заміну військової служби на альтернативну (не військову), заяву про призначення суспільно-корисних робіт в межах територіальної громади по місцю проживання, також звертався із заявою на уточнення військово-облікових даних щодо неможливості проходження військової служби по релігійним переконанням. Таким чином, обвинувачений, будучи членом ОСОБА_13 робив все від нього можливе на виконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни без зброї, поза військовою службою, згідно релігійних переконань, тому просив призначити ОСОБА_2 міру покарання не пов`язану із позбавленням чи обмеженням волі.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Свідок ОСОБА_14  в судовому засіданні пояснив, що він в. о. голови ВЛК у Васильківській лікарні. Обвинуваченого не пам`ятає взагалі. Огляд проводили інші лікарі, а він, як голова, спілкувався з військовозобов`язаними, досліджував медичні документи, а тоді підписував висновки: «придатний» або «не придатний».
Свідок ОСОБА_15  в судовому засіданні пояснила, що вона станом на 2023 рік була секретарем ВЛК, на даний час працює медсестрою в травмпункті відділення, обвинуваченого взагалі не знає, не пам`ятає його. Як секретар вона оформляє документи, видає направлення на аналізи і до лікарів, а потім складає довідку ВЛК в трьох екземплярах. В середньому за день проходить до 20-30 осіб.
Свідок ОСОБА_16  в судовому засіданні пояснила, що вона головний спеціаліст рекрутингу та комплектування першого відділення РТЦК в Обухівському районі, обвинуваченого не пам`ятає, пояснила, що призову в Україні підлягають чоловіки після 25 років, вона оформлювала документи, які вони приносили. Альтернативна служба під час військового стану не можлива, але можливий призов на військову службу під час мобілізації на інші посади, які виключають виконання бойових завдань.
Свідок сторони захисту ОСОБА_17  в судовому засіданні показав, що він пастор-міссіонер Церкви «Світло Євангелії», з обвинуваченим знайомий, мають службові відносини, оскільки той керує дочірньою Церквою. ОСОБА_2 прийняв хрещення у 1995 році, а приєднався до Церкви Християн Віри Євангельської ОСОБА_18 у 2020, тоді й почали безпосередньо разом працювати. Останній здійснює Левитське служіння – це техніка, спів, музика в церкві, поза церквою – служіння словом і ділом: надання благодійної допомоги сиротам тощо. Так, ОСОБА_2 бере участь у співі, музиці, супроводі як безпосередньо, так і технічним забезпеченням. Проходження військової служби їх Церквою не забороняється, однак по законам ОСОБА_19 заборонено позбавляти життя людини. Людина не може переступити через свої внутрішні моральні переконання, але допускається проходження військової служби без зброї. Військова присяга – це особиста справа людини, оскільки це певним чином клятва, тому Церква не бере відповідальності за її порушення кожною окремою людиною. В разі мобілізації ОСОБА_20 на Церкву вплине відсутність кадрів, оскільки є вже багато таких, що служать в ЗСУ. Ніяких дисциплінарних стягнень за військову службу в них не має, нікого від Церкви не відлучають.
На підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, стороною обвинувачення надано докази, які досліджено судом:
- рапорт заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_21 від 17.09.2024, в якому він вказав, що після роз`яснення діючого законодавства з військового обліку щодо підстав відстрочки від призову за мобілізацією та уточнення військово-облікових даних ОСОБА_2 був направлений на проходження військово-лікарської комісії для вирішення питання щодо придатності останнього для проходження військової служби. 19.08.2024 військовозобов`язаному ОСОБА_2 було повідомлено, що він підпадає під мобілізацію та запропоновано підписати повістку про призов на військову службу по мобілізації та запропоновано підписати повістку про призов на військову службу по мобілізації та необхідність прибуття о 06:00 20.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого вибуття до пункту прийому особового складу. Військовозобов`язаний ОСОБА_2 відмовився від отримання та підписання вказаної повістки;
- копію повістки № 107/39 на ім`я ОСОБА_2 , в якій вказано, що останньому належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 та запропоновано прибути 30.01.2024 о 09:00;
- довідку військово-лікарської комісії № 1/7161 від 19.08.2024, відповідно до якої проведено медичний огляд ВЛК ОСОБА_2 , який придатний до військової служби;
- копію повістки № 70 на ім`я ОСОБА_2 , в якій вказано, що останній зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 20.08.2024 о 06:00 для відправлення до місць проходження військової служби, а саме: до 242 ЦПП;
- акт від 19.08.2024 про відкриту відмову військовозобов`язаного ОСОБА_2 , складений про те, що ОСОБА_2 відкрито відмовляється від призову на військову службу по мобілізації та від отримання повістки на призов на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби у зв`язку з релігійними переконаннями;
- розписку ОСОБА_2 про ознайомлення з кримінальною відповідальністю за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період;
- копію повістки № 84/520 на ім`я ОСОБА_2 , в якій вказано, що останній зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 05.10.2024 о 06:00 для відправлення до місць проходження військової служби, а саме: до 169 НЦ;
- акт № 8 від 04.10.2024 про відкриту відмову військовозобов`язаного ОСОБА_2 , складений про те, що ОСОБА_2 відкрито відмовляється від призову на військову службу по мобілізації та від отримання повістки на призов на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби у зв`язку з релігійними переконаннями, ОСОБА_2 в акті вказав, що не бере зброю в руки, не дає присяги, Біблія вчить цінувати людське життя;
- копію військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_2 присвоєно військове звання рядового солдата і 19.12.1991 зараховано в запас, дійсну військову службу не проходив, визнаний придатний до нестройової служби.
Стороною захисту надано докази, які досліджені судом:
- довідку релігійної організації «Церква Християн Віри Євангельської Світло Євангелії» від 10.04.2024, відповідно до якої ОСОБА_2 прийняв водне хрещення 15.05.1995, дійсно являється членом церкви «ЦХВЄ ОСОБА_18 » з 01.11.2020
- витяг з «Резерв +», відповідно до якого військовозобов`язаний ОСОБА_2 має відстрочку за типом «бронювання»;
- довідку Харківської філії ТОФ «Дніпровський електро-механічний завод», відповідно до якої ОСОБА_2 з 11.03.2026 по теперішній час працює на підприємстві виготовлювачем спеціальних виробів;
- характеристика пастора Церкви на члена церкви ОСОБА_2 , відповідно до якої останній є віруючим з 1995 року, під час прийняття водного хрещення публічно, при великій кількості свідків сповідував свою віру, тобто висловлювався про свою світоглядну позицію і з того часу продовжує це робити;
- відповідь виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області на звернення ОСОБА_2 щодо виконання суспільно-корисних робіт під час проходження альтернативної (невійськової) служби № П-177/09.02-05 від 20.09.2024, відповідно до якої Васильківська міська рада та її виконавчі органи є органами місцевого самоврядування та не є підрозділами органів державної виконавчої влади, тому вирішення порушених питань не перебуває у межах компетенції та повноважень виконкому Васильківської міської ради;
- відповідь Київської обласної військової адміністрації на звернення ОСОБА_2 від 22.08.2024 щодо заміни виконання військового обов`язку на суспільно корисні роботи у зв`язку з релігійними переконаннями, відповідно до якої йому рекомендовано звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, де він матиме можливість отримати актуальну інформацію про заміну виконання військового обов`язку через релігійні переконання. Таке звернення стане підтвердженням, що людина усвідомлює свій військовий обов`язок і прагне законно його виконати. З питань проходження суспільно корисних робіт рекомендовано звернутися до регіонального центру зайнятості;
- відповідь заступника голови Обухівської районної військової адміністрації Київської області на звернення ОСОБА_2 від 11.04.2024 щодо проходження альтернативної (невійськової) служби, відповідно до якої останньому вказано на норми закону щодо встановлення окремих обмежень права громадян на проходження альтернативної служби із зазначенням строку дії цих обмежень, а також щодо переліку випадків, коли військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, передбачені ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1/2741 від 26.04.2024 на заяву ОСОБА_2 від 15.04.2024 стосовно питання заміни виконання військової служби на альтернативну (невійськову) службу, відповідно до якої чинним законодавством не передбачено заборону на призов на військову службу під час мобілізації осіб, які належать до певних релігійних громад і не можуть брати до рук зброю та заміну такої служби на альтернативну під час воєнного стану. Можливість відмови від служби за релігійними переконаннями також не передбачено. Водночас чинним законодавством також не заборонено призов на військову службу під час мобілізації вищевказаних осіб на інші посади, які виключають виконання бойових завдань.

Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. 
Дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності до вимог КПК України.
Даючи оцінку зазначеним вище показанням обвинуваченого ОСОБА_2 , даними ним в судовому засіданні, суд зазначає, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, спочатку не визнав, однак в подальшому після допиту свідків та дослідження письмових доказів визнав свою вину частково, а саме: підтвердив, що на момент пропозиції отримати повістку в нього бронювання не було, відмовився від призову через релігійні переконання, оскільки не може тримати зброю та прийняти присягу. 
Суд звертає увагу, що обвинувачений до пропозиції отримати повістку 19.08.2024, а саме: 11.04.2024 звернувся до Обухівської районної військової адміністрації Київської області, а 15.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та був повідомлений про норми закону, які передбачають перелік випадків, коли військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, а саме: право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації,та про можливість призову на військову службу під час мобілізації осіб, які належать до певних релігійних громад і не можуть брати до рук зброю, на інші посади, які виключають виконання бойових завдань, однак, не дивлячись на це, з моменту отримання вказаних відповідей і станом на вручення йому як першої повістки 19.08.2024 так і в подальшому другої повістки 04.10.2024, відстрочку не оформив та відмовився отримати повістки для призову, хоча розподілення його на посаду, що передбачає отримання та користування зброєю, ще не відбулося. 
Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації, вважає, що ОСОБА_2 на момент пропозиції отримати повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого вибуття до пункту прийому особового складу був військовозобов`язаним, однак безпідставно відмовився її отримувати для призову, тому вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повністю доведена. 

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_2 органом досудового слідства пред`явлено обвинувачення у тому, що він, зокрема «…19.08.2024, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 під особистий підпис отримав повістку про виклик на 06:00 20.08.2024 до першого відділення РТЦК СП для призову на військову службу до лав Збройних Сил України під час загальної мобілізації згідно Закону України «Про мобілізацію» та Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, а також був попереджений про настання кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. В цей час в ОСОБА_2 виник злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації та неявку до першого відділення РТЦК СП, в день та час, які зазначені в отриманій ним повістці. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 , будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, підлягаючи призову на військову службу до лав Збройних Сил України під час загальної мобілізації, та, будучи 19.08.2024 у встановленому законом порядку повідомленим про час, дату та місце прибуття для призову на військову службу під час загальної мобілізації, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи для цього можливість та не маючи правових підстав та відстрочку від призову за мобілізацією, не будучи особою, яка не підлягає призову на військову службу у період мобілізації, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації на особливий період, без поважних на те причин умисно не прибув на 06:00 20.08.2024 до призовного пункту (дільниці) першого відділення РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час загальної мобілізації, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період».
Однак, вказаний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в частині отримання повістки під особистий підпис, не узгоджується з дослідженими судом доказами, відповідно до яких ОСОБА_2 відмовився від отримання повістки, про що складено акт уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, враховуючи всю сукупність доказів, суд приходить до висновку про необхідність уточнення фактичних обставин кримінального правопорушення в частині дій обвинуваченого по ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що викладено судом в формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Виходячи з системного аналізу положень ч. 3 ст. 337 КПК України, суд вправі змінити фактичні обставини та юридичну кваліфікацію вчиненого особою кримінального правопорушення, якщо нове обвинувачення не є більш тяжким, а формулювання фактичної сторони обвинувачення залишається без істотних змін або тісно зв`язане з первісним, або, навпаки, змінити формулювання фактичної сторони обвинувачення без зміни юридичної кваліфікації, якщо в результаті такої зміни не буде порушено право особи на захист. 
Виходячи з того, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на доказах, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому законом, суд вправі виключити із обвинувачення окремі епізоди, які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, окремі склади кримінальних правопорушень, а також обставини, що обтяжують відповідальність та кваліфікуючі ознаки. У такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку до ухвалення відповідного судового рішення.
Суд звертає увагу, що уточнення фактичних обставин кримінального правопорушення в частині дій обвинуваченого по ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий періодне впливає на юридичну кваліфікацію вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення і не порушує його право на захист.

Мотиви призначення покарання. Обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що, згідно ч. 2 ст. 50 КК України,покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
За п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Вирішуючи питання про покарання, відповідно до статті 65 КК України,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином; особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання, роботи та релігійної служби характеризується позитивно.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений визнав фактичні обставини нез`явлення до РТЦК та СП в час, вказаний в повістці, водночас у своїх показах пояснив свої дії релігійними переконаннями, а саме: неможливістю взяти зброю та прийняти присягу.
Визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину є основною формою прояву щирого каяття. Разом з тим, пояснення ОСОБА_2 при наданні показань щодо своїх релігійних переконань не звільняли його від обов`язку отримати повістку та прибути за нею до РТЦК та СП, враховуючи можливість призову на військову службу під час мобілізації осіб, які належать до певних релігійних громад і не можуть брати до рук зброю, на інші посади, які виключають виконання бойових завдань, а також проходження військової служби членами Церкви в ЗСУ та відсутність для них будь-якого дисциплінарного покарання з боку Церкви, на що вказував пастор в судовому засіданні, тому розцінені судом як спосіб захисту з метою пом`якшити відповідальність. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати релігійні переконання ОСОБА_2 як підставу ухилення від призову, окремою і самостійною обставиною, яка пом`якшує його покарання.
Вказане узгоджується із правовими позиціями Касаційного кримінального суду, зокрема, у постановах від 18.04.2024 у справі № 317/3517/21, від 21.03.2024 у справі № 570/6036/19 та від 27.10.2025 у справі № 573/838/24.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Враховуючи мету покарання, яка полягає в тому, щоб досягти виправлення засудженого, а також запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, зважаючи на те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_2 вчинив вперше, його тяжкість (є нетяжким злочином), відповідно до довідки релігійної організації релігійної громади «Церкви Християн Віри Євангельської Світло Євангелії» від 10.04.2024, прийняв водне хрещення 15.05.1995, є членом церкви «ЦХВЄ Світло Євангелії» з 01.11.2020, відповідно до показань пастора Церкви, на даний час здійснює Левитське служіння, працює на критично важливому в особливий період підприємстві, де займає посаду виготовлювача спеціальних виробів, у зв`язку з чим отримав відстрочку від несення військової служби за типом «бронювання», тому суд вважає, що обставини цього конкретного кримінального провадження, які підлягають врахуванню, і додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання є підставами для висновку про можливість досягти мети заходу примусу зі звільненням ОСОБА_2 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання, призначеного за ст. 336 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, в межах визначених судом. 

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: 
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_2 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 31 серпня 2026 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя     ОСОБА_22