Дата документу 17.09.2026
Справа № 334/7060/26
Провадження № 2/334/4784/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАХОВСЬКА 26» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
представник позивача адвокат Іваниця О.О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за послуги з внесків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з лютого 2022 року по травень 2026 року в сумі 5 700 гривень.
В обґрунтування позову зазначила, що у липні 2024 році власниками квартир та нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , вирішено створити ОСББ «КАХОВСЬКА 26», державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців якого було здійснено 18.07.2024. ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_2 ) є власницею квартири АДРЕСА_2 . За рішенням співвласників ОСББ «КАХОВСЬКА 26», оформленого протоколом загальних зборів № 1 від 28.07.2024, встановлено розмір внеску на утриманню будинку у сумі 8,50 гривень за 1 м2. Відповідачка свої зобов`язання зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку не виконує, в зв`язку із чим через її несплату утворилася заборгованість за період з травня 2025 року по червень 2026 року у сумі 5 700 гривень.
Відповідачка подала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову та зазначила, що розрахунок боргу позивачем не підтверджений належною доказовою базою, а додатки до позовної заяви не містять доказів в підтвердження прострочення оплати. Позивачем до заяви не додано жодного доказу в підтвердження прострочення грошового зобов`язання, оскільки позивачем не направлялось відповідачці жодних рахунків, квитанцій, вимог, претензій на сплату послуги, не додано жодних доказів направлення квитанцій (рахунків тощо), які б свідчили, що відповідачка отримала такі рахунки і в подальшому не сплатила їх, тобто відсутній факт виникнення заборгованості, також на її адресу не було направлено жодного документу про створення ОСББ та як наслідок їй невідомо про наявність статуту такого ОСББ, і більш того, позивач про цей факт був обізнаний, про нібито наявні грошові вимоги позивача їй стало відомо лише зі змісту позовної заяви і матеріали справи не спростовують цей достовірний факт, позивачем до позовної заяви додано лише «архівну довідку», однак для належної доказової бази існуючої заборгованості недостатньо лише роздрукувати довідки та додати її до заяви, оскільки має бути підтверджений факт саме надання заявником послуги та направлення відповідних документів на оплату споживачу.Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено відповідний порядок, процедуру взаємодії ОСББ та співвласників, однак позивачем така процедура була не дотримана, оскільки не зрозуміло, яким іншим чином (альтернативним) особа може дізнатись про обов`язок оплати послуги якщо позивач не вчинив для цього жодних (будь-яких) дій. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів своєчасного надання відповідачці рахунків (інших документів, які свідчать про обов`язок оплати), вважає, що позивачем передчасно подано позовну заяву про стягнення заборгованості, оскільки заявлена до стягнення сума не набула статусу заборгованості. Позивач з метою отримання грошових коштів за начебто надану послугу першочергово мав направити відповідачці квитанцію (рахунок, інші документи) на оплату (з терміном сплати за відповідний період) і лише у разі несплати споживачем послуги, така сума може вважатись заборгованістю.
Представник позивача подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що не погоджується із поданим запереченнями, викладеними у відзиві. Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_2 . За рішенням співвласників ОСББ «КАХОВСЬКА 26», оформленого протоколом загальних зборів № 1 від 28.07.2024, встановлено розмір внеску на утриманню будинку у сумі 8,50 гривень за 1 м2. За вказане рішення проголосовано 119 осіб, що становить 62,30% від загальної кількості співвласників.Плата за обслуговування будинку в ОСББ є щомісячною, оскільки вона покриває постійні витрати на утримання спільного майна (прибирання, освітлення, ремонт інженерних систем, зарплата персоналу), які мають регулярний характер; плата на обслуговування будинку в ОСББ сплачується щомісячно, яка є обов`язковою для співвласників згідно зі статутом ОСББ та законом, забезпечуючи стабільне фінансування діяльності об`єднання, як це вимагає Закон України «Про ОСББ». Рішення загальних зборів треба виконувати, незалежно від згоди чи незгоди співвласника з таким рішенням чи іншими рішеннями та діями ОСББ. Отже, відповідачка як власник квартири зобов`язана утримувати своє майно та сплачувати внески на його утримання, але свої зобов`язання зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку з травня 2025 року (з часу самостійного утримання та управління ОСББ будинку) не виконує, в зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість за період з травня 2025 року по червень 2026 року у сумі 5 700 гривень. Відповідачка до відзиву на позовну заяву доказів сплати заборгованості не надала. Її незгода з необхідністю сплачувати внески на утримання свого майна (квартири), як співвласниці багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та власниці квартири АДРЕСА_3 , не повинна братися судом до уваги.
Відповідачка подала заперечення, в яких зазначила, що вважає, що в даному випадку, до моменту подання позовної заяви, має передувати дотримання ОСББ вимог чинного законодавства, по відношенню до співвласників квартир, зокрема: стаття 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», яка вимагає повідомити про проведення установчих зборів направляється ініціатором установчих зборів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення установчих зборів. Повідомлення в письмовій формі надається кожному співвласнику під власноручний підпис або надсилається рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку. За складеною у довільній формі письмовою заявою (у тому числі у формі електронного документа) співвласника до ініціатора установчих зборів, отриманою не пізніше ніж за 15 календарних днів до дня проведення установчих зборів, повідомлення про проведення установчих зборів співвласників надсилається такому співвласнику на іншу поштову адресу або на адресу електронної пошти чи з використанням інших технічних засобів електронних комунікацій, зазначених у такій заяві. Тобто, першочергово ОСББ має, зокрема, повідомити власника квартири, як того вимагає Закон. Однак, ані на поштову, ані на електронну адресу, ані на інші технічні засоби електронних комунікацій їй не направляли жодного документу і навіть повідомлення про створення ОСББ, та більш того про наявність оспорюваної суми. Матеріали справи не містять такого підтвердження та позивачем таких доказів не надано. Також, у відповіді на відзив, позивач помилково зазначає, що… « ОСОБА_1 до відзиву на позовну заяву доказів сплати заборгованості не надала». При цьому такі докази неможливо надати, оскільки відповідачка взагалі не була обізнана про існування та створення ОСББ, та як наслідок про наявність оспорюваної суми. Також, не погоджується з наступним формулюванням позивача викладеному у відповіді на відзив: «її незгода з необхідністю сплачувати внески на утримання свого майна (квартири), як співвласниці багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та власниці квартири АДРЕСА_3 , зважаючи на вищевказані норми права та рішення загальних зборів ОСББ «КАХОВСЬКА 26», не повинна братися судом до уваги.». Таке твердження є неправильним, оскільки: по-перше, відзив на позовну заяву не містить такого формулювання, тобто, у відзиві таке твердження взагалі відсутнє; по-друге, відповідачка зазначає іншу правову позицію: правовідносини сторін мають будуватись виключно в правовій площині. В даному випадку, першочергово ОСББ має виконати свої обов`язки перед власником квартири, зокрема повідомити про його створення та про наявність сум для сплати. Таким чином, вважає, що позивач передчасно звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, оскільки заявлена до стягнення сума не набула статусу заборгованості, та відповідно на момент звернення до суду право позивача в статусі ОСББ не було порушено. Також, вважає за необхідне зазначити, що в 2022 році вона потребувала комплексного медичного обстеження та лікування, у зв`язку з чим, у жовтні 2022 року була вимушена змінити місце проживання. Відповідно до довідки від 21.10.2022 за № 3007-5002259827 була взята на облік внутрішньо переміщеної особи в м. Києві, яка свідчить, що починаючи з жовтня 2022 року вона не мешкала в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 . Також дана квартира не була в оренді, там не мешкало жодної особи з жовтня 2022 року та по сьогоднішній день. В січні 2024 року народила дитину та наразі знаходиться у декретній відпустці і отримує соціальні виплати в сумі 860 гривень.
Ухвалою про відкриття провадження у справі від 23.07.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу та відповідачці в їх електронні кабінети та отримана ними 23.07.2026. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач та відповідачка є належним чином повідомленими про розгляд справи.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 4 Закону України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі – Закон № 2866-III) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
18.07.2024 зареєстрована юридична особа – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАХОВСЬКА 26», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до інформації з ДРРП від 24.06.2026 № 483250508 на підставі свідоцтва про право власності від 18.09.2014 № 157, виданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Ленінському району, та договору дарування від 04.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Редька В.П., зареєстрованого в реєстрі за № 429, відповідачка є власницею квартири  АДРЕСА_2 , загальною площею 47,9 кв.м.
Відповідно до статті 10 Закону № 2866-III до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Згідно зі статтею 16 Закону № 2866-III об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів ОСББ «КАХОВСЬКА 26» від 28.07.2024 в період з 01.10.2024 по 31.12.2025 встановлено внески співвласників квартир та нежитлових приміщень з управління багатоквартирного будинку в сумі 8,50 гривень за 1 кв.м.
Відповідно до статті 15 Закону № 2866-III співвласники зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Згідно зі статтею 17 Закону № 2866-III для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, та звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до частини шостої статті 22 Закону № 2866-III для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.
Відповідно до наданої позивачем архівної довідки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 за період з травня 2025 по червень 2026 заборгованість по управлінню будинку складає 5 700,10 гривень.
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку з травня 2025 року по червень 2026 року заборгованості складає 5 700 гривень.
Відповідно до частини шостої статті 13 Закону № 2866-III у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Також, частиною четвертою статті 319 ЦПК України передбачено, що власність зобов`язує.
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що передбачено статтею 526 ЦК України
Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Суд визнає належними доказами розрахунок заборгованості та архівну довідку по особовому рахунку № НОМЕР_1 .
Перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає його обґрунтованим.
При цьому відповідачкою свій контррозрахунок заборгованості не наданий.
Відповідачка порушила свій обов`язоксвоєчасно і в повному обсязі сплачувати позивачу належні внески і платежі, передбачений статтею 15 Закону № 2866-III та не сплачувала внески на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у зв`язку з чим має заборгованість за період з 1 травня 2025 року до 31 травня 2026 року в сумі 5 700 гривень.
При цьому предметом позову є стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за послуги з внесків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з лютого 2022 року по травень 2026 року в сумі 5 700 гривень.
Оскільки позивачем не доведено існування заборгованості відповідачки у період з 01.02.2022 до 30.04.2025, позов у цій частині задоволенню не підлягає.
Суд відхиляє аргументи відповідачки про те, що їй не було відомо про створення ОСББ «КАХОВСЬКА 26», жодних рахунків про сплату внесків позивач їй не направляв, що свідчить про те, що позов поданий передчасно та є підставою для відмови в ньому.
Відповідно до частини шостої статті 10 Закону № 2866-III рішення загальних зборів об`єднання доводяться до відома співвласників ініціатором загальних зборів у порядку, визначеному частиною двадцять шостою статті 6 цього Закону, або в іншому порядку, визначеному загальними зборами об`єднання.
Згідно з частиною двадцять шостою статті 6 Закону № 2866-III повідомлення про прийняті установчими зборами рішення із зазначенням результатів голосування з кожного питання не пізніше 15 календарних днів з дня проведення установчих зборів або завершення строку, встановленого для проведення письмового опитування (у разі його проведення), надаються ініціатором установчих зборів у письмовій формі кожному співвласнику під власноручний підпис або надсилаються рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, або в іншому порядку, визначеному установчими зборами. За складеною у довільній формі письмовою заявою (у тому числі у формі електронного документа) співвласника повідомлення про прийняті установчими зборами рішення надсилаються йому на адресу електронної пошти чи з використанням інших технічних засобів електронних комунікацій за контактними даними, зазначеними у заяві. У такому разі надання такому співвласнику або надсилання йому рекомендованим листом повідомлення про прийняті установчими зборами рішення не вимагається.
Таким чином члени правління ОСББ «КАХОВСЬКА 26», за ініціативою яких були скликані загальні збори ОСББ 28.07.2024, на яких було прийняте рішення про встановлення розміру внесків співвласників квартир та нежитлових приміщень з управління багатоквартирного будинку, були зобов`язані не пізніше 15 календарних днів з дня проведення загальних зборів надати у письмовій формі відповідачці під власноручний підпис або надіслати рекомендованим листом на адресу квартири, що їй належить в цьому багатоквартирному будинку, повідомлення про прийняте рішення.
Доказів надсилання відповідачці повідомлення про прийняте загальними зборами рішення матеріали справи не містять.
При цьому норми Закону № 2866-III не містять вимог про обов`язок правління ОСББ щомісячно надсилати співвласникам рахунки на оплату внесків.
Крім цього у запереченнях відповідачка зазначила, що відповідно до довідки від 21.10.2022 за № 3007-5002259827 була взята на облік як внутрішньо переміщена особа в м. Києві, що свідчить про те, що навіть при належному виконанні позивачем свого обов`язку повідомити про прийняте загальними зборами рішення шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом на адресу квартири, що належить відповідачці, остання все одно не могла ознайомитись з цим рішенням, оскільки не проживала в квартирі.
Також нормами Закону № 2866-III не передбачено, що неналежне виконання правлінням ОСББ обов`язку повідомлення співвласників про прийняті загальними зборами ОСББ рішення є підставою для звільнення співвласників від виконання їх обов`язків, у тому числі щодо сплати внесків. 
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість з оплати внесків на утримання будинку і споруд та прибудинкової території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яка утворилась за період з 1 травня 2025 року до 31 травня 2026 року в сумі 5 700 гривень.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі – Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою – сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України», заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Судом встановлено, що 10.06.2026 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «КАХОВСЬКА 26» та адвокатом Іваницею Оленою Олександрівною укладено Договір про надання правничої допомоги (далі – Договір). Відповідно до Акту про надання правничої допомоги № 2 від 18.07.2026 адвокат надав позивачу правничу допомогу загальною вартістю 3 000 гривень, яка складається з підготовки (складення) та подачі позовної заяви про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 (Білич), виготовлення копій документів (додатків) до позовної заяви.
Відповідачка у відзиві зазначила про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що обгрунтувала тим, що позовну заяву було підготовлено на вже існуючому проєкті раніше підготовленої позовної заяви у іншій справі. Тобто, ймовірно зміст позовної заяви було змінено лише в частині найменування сторін, суми позову, періоду стягнення тощо. При цьому, нормативна база не змінювалась, оскільки як свідчить інформація з Єдиного держаного реєстру судових рішень адвокат Іваниця О.О. є представником інтересів різних ОСББ у справах про стягнення заборгованості за послуги з утримання багатоквартирних будинків. Тобто, підготовка позовної заяви у цій справі не є надскладною, не потребує додаткових зусиль, часу тощо. Більш того, загальна сума позовних вимог складає 5 700 гривень, а орієнтовна сума витрат на правничу допомогу вже складає 4 200 гривень, що майже дорівнює сумі заявлених позовних вимог. При цьому, розрахунок позову фактично скопійований з «архівної довідки» ОСББ «КАХОВСЬКА 26», що не потребує застосування професійних знань адвоката. Витрати на поштові послуги з надсилання кореспонденції відповідачу є поштовими витратами, а не складовою професійної правничої допомоги. Таким чином заявлені витрати на правову допомогу є надмірно завищеними в порівнянні з заявленою сумою до стягнення та обсягом наданих адвокатом послуг, що ставить під сумнів їх розумність та співмірність.
Оцінивши подані представником докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, проаналізувавши заперечення відповідачки, суд дійшов наступного.
Відповідно до пункту 4.4 Договору за надання професійної правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі, яка складається з: 3000,00 грн. - за складання та подання до суду позовної заяви, виготовлення копій документів (додатків) до позовної заяви, витребування інформації для підготовки позовної заяви (направлення адвокатських запитів, запитів тощо) (витрати ТОВ «ЗМБТІ» оплачуються окремо); 2000,00 грн. - за складання проєкту заяви про скасування судового наказу, складання та подання заяви про скасування судового наказу; 2000,00 грн. - за складання та подання заяви про видачу судового наказу; 1200,00 грн. - за представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції, у разі відміни судового засідання (не з вини адвоката) але з`явлення його до суду – 600,00 грн.; 1000,00 грн. - за підготовку та подання клопотань процесуального характеру, ознайомлення з матеріалами справи, матеріалами виконавчого провадження; 1500,00 грн. - за підготовку та подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення; до 2000,00 грн. - за надання роз`яснень та юридичних консультацій стосовно чинного законодавства, в тому числі щодо стягнення заборгованості зі сплати внесків на утриманню будинку з власників (користувачів) квартир; підготовку вимог/листів про сплату заборгованості, направлення адвокатських запитів, запитів тощо; 2500,00 грн. - за підготовку та подання апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу; 1600,00 грн. - за представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції, у разі відміни судового засідання (не з вини адвоката) але з`явлення його до суду – 800,00 грн.; 3000,00 грн. - поштові витрати.
Судом встановлено, що за обставинами справи витрати позивача на професійну правничу допомогу були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим, оскільки витрати на підготовку (складення) та подачу позовної заяви, виготовлення додатків до позовної заяви понесені фактично, а їх сума є обґрунтованою.
При цьому хибними є аргументи відповідачки про включення позивачем до складу витрат на професійну правничу допомогу витрат на поштові послуги з надсилання кореспонденції відповідачу, оскільки такі витрати відповідно до Акту про надання правничої допомоги № 2 від 18.07.2026 позивачем не заявлялись.
Ураховуючи вищезазначене, оцінивши подані представником позивача докази на підтвердження понесених позивачем витрат, заперечення відповідачки, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд дійшов висновку про покладення на відповідачку обов`язку по відшкодуванню понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 гривень.
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 662,40 гривні та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 гривень.
Керуючись статтями 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд
ухвалив:
позов задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАХОВСЬКА 26» заборгованість з внесків на утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з 1 травня 2025 року до 31 травня 2026 року в сумі 5 700 (п`ять тисяч сімсот) гривень.
У позові в іншій частині відмовити.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАХОВСЬКА 26» судові витрати у сумі 5 662 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок, які складаються із: судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) гривень.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:
позивач – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАХОВСЬКА 26», місцезнаходження: вул. Каховська, буд. 26, м. Запоріжжя, код ЄДРПОУ 45537946.
відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя М.В. Фетісов