П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № Н/240/14843/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
15 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Білої Л.М.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року (ухвалена в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Житомирським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №240/14843/23 прийнято рішення від 29 листопада 2023 року, залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2024 року, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
21.03.2026 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі №240/14843/23 за нововиявленими обставинами, з підстав, визначених пунктом 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій її просить скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
09.06.2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставіснть її доводів.
25.06.2026 року від позивача надійшли додаткові пояснення.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву та додаткових пояснень, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі на час розгляду справи.
Частиною четвертою статті 361 КАС України передбачено, що не є підставою для такого перегляду переоцінка доказів, досліджених судом, а також подання доказів щодо обставин, які вже були встановлені судом.
Таким чином, нововиявленими можуть бути виключно обставини фактичного характеру або докази, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення.
Разом із тим постанова Верховного Суду, на яку посилається заявник є процесуальним рішення суду, що містить правову позицію з приводу застосування норм матеріального права та спрямована на забезпечення єдності судової практики.
Така правова позиція не є фактичною обставиною щодо спірних відносин позивача з відповідачем. Вона не існувала на момент розгляду справи, а тому не може вважатися нововиявленою обставиною у розумінні статті 361 КАС України.
Фактично доводи заявника зводяться до незгоди з правовою оцінкою, наданою судом під час розгляду адміністративної справи №240/14843/23 та є посиланням на інше тлумачення норм права.
Однак інше тлумачення норм права, так само як і формування нової судової практики, не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Матохнюк Д.Б.