ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
| Справа № 636/5542/25  Провадження 1-кп/636/792/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2026 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , 
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 62025170020007884 від 17.06.2025, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів Чернігівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за мобілізацією НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, перебуваючого на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії гранатометника першого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у військовому званні «головний сержант», перебуваючи на посаді інспектор прикордонної служби 2 категорії - гранатометник першого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. і, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 11.05.2025 приблизно о 20 год. 50 хв., знаходячись у пункті тимчасової дислокації підрозділу у АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження коменданта другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону ДІІС України полковника ОСОБА_7 №26/293дск-25-вн від 11.05.2025, відповідно якого ОСОБА_6 мусив перейти у підпорядкування першому заступнику начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону ДГІС України, доведеного до нього в усному порядку заступником начальника штабу другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України капітаном ОСОБА_8 , який був виданий уповноваженою особою, у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також, ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний із порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, тому своїми діями ОСОБА_6 вчинив непокору - відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що дійсно у вказаний час та за вказаних в обвинувальному акті обставин відмовився виконати наказ начальника. Вказував, що на той момент не в повній мірі розумів наслідки своїх дій. Повідомив, що щиро шкодує про свої вчинки, зробив для себе належні висновки. Просив суд врахувати наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також наявність у нього стійкого бажання та наміру продовжувати службу у прикордонному загоні.
Позиція ОСОБА_6 щодо вчиненого правопорушення не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За згодою сторін згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора - відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, суд також враховує конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, військовослужбовець, за місцем служби характеризується посередньо, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Також на адресу суду надійшло клопотання за підписом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України від 13.06.2026 за №33/11187-26-Вих, у якому зазначено наступне. На теперішній час головний сержант ОСОБА_6 перебуває на посаді техніка-оператора другої групи ударних безпілотних авіаційних комплексів прикордонної застави ударних безпілотних авіаційних комплексів третього відділу прикордонної служби (тип С) розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів прикордонної комендатури швидкого реагування розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів та приймає участь в бойових діях, забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районі ведення бойових дій. Незважаючи на вчинене кримінальне правопорушення головний сержант ОСОБА_6 став на шлях виправлення, має необхідні якості військовослужбовця, військово-обліковий фах, який є нагально необхідний в підрозділі НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Враховуючи вищевикладене, суспільно-політичну ситуацію в країні, нагальність та необхідність виконання бойових завдань та забезпечення здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії безпосередньо в районі ведення бойових дій, командування НОМЕР_1 прикордонного загону клопоче перед судом про призначення головному сержанту ОСОБА_6 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі (можливо, покарання у виді службового обмеження для військовослужбовця) з метою можливості подальшого продовження виконання ним своїх військових обов`язків, бойових завдань, пов`язаних із захистом незалежності та територіальної цілісності держави, відсічі та стримуванні збройної агресії рф.
При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та вважає, що виправлення ОСОБА_6 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , всі обставини справи.
Так ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, є військовослужбовцем, характеризується за попереднім місцем служби посередньо, виявив стійке бажання продовжувати військову службу, одружений, має на утримання двох неповнолітніх дітей 2017 та 2013 року народження.
Відповідно до ст. 66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття, визнання винуватості, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують його покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Згідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. 
Відповідно до ст.58 КК України, покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.
У даному випадку, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що, на переконання суду, певною мірою знижують тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який є військовослужбовцем, а також беручи до уваги його намір продовжити військову службу, враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд вважає, що в даному випадку існують всі передбачені законом підстави для призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі на строк, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу, а саме, строком на два роки, та замість покарання у виді позбавлення волі на строк два роки на підставі ст.58 КК України призначити ОСОБА_6 службове обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 15 відсотків.
При цьому суд вважає за доцільне зарахувати ОСОБА_6 відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26 травня 2025 року по 27 травня 2025 року за правилами п.1 ч.1 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає трьом дням службового обмеження для військовослужбовців.
Згідно ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року №15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 року№27), та змінами, що вносяться до вказаного порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально - процесуальним кодексом України.
Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді застави суд вважає за доцільне залишити без змін, після набрання вироком законної сили вказаний запобіжний захід суд скасовує та повертає заставодавцю, ОСОБА_5 , суму внесеної ним застави в розмірі 60560 грн, яка внесена згідно платіжної інструкції від 26.05.2025 за наступними реквізитами: рахунок № UA208201720355299002000006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 26.05.2025 у справі провадження № 1-кс/643/2837/25) відносно ОСОБА_6 .
Витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, -
у х в а л и в:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.58 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , замінити призначене покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 15 (п`ятнадцяти) відсотків строком на 2 (два) роки.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін, після чого - скасувати та повернути заставодавцю, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), суму внесеної ним застави в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят грн. 00 коп.) гривень 00 копійок, яка внесена згідно платіжної інструкції 0.0.4387047352.1 від 26.05.2025 на суму 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят грн 00 коп) грн за наступними реквізитами: рахунок № UA208201720355299002000006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 26.05.2025 у справі № 643/8195/25 (провадження № 1-кс/643/2837/25) відносно ОСОБА_6 .
Зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26 травня 2025 року по 27 травня 2025 року за правилами п.1 ч.1 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає трьом дням службового обмеження для військовослужбовців.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1