САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/2479/26 
Провадження №3/726/417/26 
Категорія 331 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2026 м. Чернівці 
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Чернівецького районного управління поліції ГУ НП в Чернівецькій області щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді ТОВ “АвтоноваД”, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ :
До суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КпАП України. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01 червня 2026 року вбачається, що 01.06.2026 року приблизно о 07 год 50 хв по вул. Галицький Шлях, 52А, в м. Чернівці, гр. ОСОБА_1 на законну вимогу ПОГ СВГ ВП (ЧРУП ГУ НП в Чернівецькій області) капітана поліції Котюка С.В. пред`явити військово облікові документи відмовився, чим не виконав законну вимогу працівника поліції, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не винав, пояснив суду, що працівники поліції зупинили його не правомірно, він нічого не порушував. Вказав, що працівники поліції неодноразово перевіряють його документи та застосовують щодо нього фізичну силу, що підтверджується, долученими до матеріалів справи доказами. Просив справу про притягнення його до адміністративної відповідальності, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.
Згідно статті 185 КУпАП встановлює відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (зі змінами) роз`яснено, що згідно зі ст. 185 КпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Законом України «Про національну поліцію» закріплені повноваження поліцейського, в тому числі їх права та обов`язки, з яких вбачається, що вимоги працівника поліції та розпорядження - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, та має бути законодавчо обґрунтований.
На виконання вимог п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення зобов`язана у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викласти суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.
Вказані вимоги поліцейським не дотримано, викладена в протоколі суть правопорушення не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення за статтею 185 КУпАП.
Оцінюючи об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 діяння, суд виходить з того, що диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність не за будь-яку відмову виконати вимогу поліцейського, а виключно за злісну непокору — тобто кваліфіковану форму протиправної поведінки, яка характеризується або (1) відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторюваних законних вимог, або (2) відмовою, вираженою у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до особи, яка охороняє громадський порядок.
Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано невиконання вимоги ПОГ СВГ ВП (ЧРУП ГУ НП в Чернівецькій області) капітана поліції Котюка С.В. пред`явити військово облікові документи. При цьому в протоколі відсутні будь-які відомості про те, що вимога поліцейського повторювалася неодноразово та мала наполегливий характер; ОСОБА_1 був попереджений про можливість застосування до нього заходів примусу у разі невиконання вимоги; відмова була виражена у зухвалій, демонстративній формі, що свідчила б про явну зневагу до працівника поліції чи до громадського порядку як такого.
За відсутності зазначених ознак саме по собі непред`явлення документів на вимогу поліцейського не утворює об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки нормативний зміст поняття «злісна непокора» не тотожний поняттю «невиконання вимоги» як такому. Ототожнення цих понять суперечило б роз`ясненню, наданому у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 року, та фактично означало б розширювальне тлумачення норми, що встановлює адміністративну відповідальність, чого чинне законодавство не допускає.
Обов`язок особи пред`явити документи на законну вимогу поліцейського дійсно передбачений ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», проте невиконання цього обов`язку саме по собі, без ознак злісності, кваліфікованих ст. 185 КУпАП, не тягне за собою адміністративної відповідальності за вказаною статтею, а перебуває поза межами складу цього правопорушення. Покладення на особу відповідальності за діяння, склад якого не встановлений законом, суперечило б принципу законності, закріпленому у ст. 7 КУпАП, згідно з якою ніхто не може бути підданий заходам адміністративного впливу інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Таким чином, викладені у протоколі діяння —непред`явлення документів — не містить у собі юридично значущих ознак злісної непокори, необхідних для кваліфікації за ст. 185 КУпАП, що з огляду на вимоги ст. 245, 251, 280 КУпАП виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за цією статтею та є самостійною підставою для закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що є співмірним і з вимогами ст. 1 КУпАП.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення
Відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони злісної непокори не дає права суду на її застосування, адже в такому випадку суд перебиратиме на себе функції службової особи покликаної збирати такі докази, що порушуватиме вимоги відносно неупередженості суду. Згідно вимог КУпАП, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.
Відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вимогами статті 7 КУпАП, визначено, що ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку встановленому законом. Провадження по даних справах здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна. Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02). У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення……У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що є співмірним і з вимогами ст. 1 КУпАП.
З огляду на вищенаведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п. 1 КпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст.185, 247, 251, 252, 283, 284, 285, 287 КпАП України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст.185 КпАП України, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови.
Суддя	С. В. Мілінчук