Справа № 177/2380/26
Провадження № 3/177/503/26 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України
15 липня 2026 року     м. Кривий Ріг
Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, непрацюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 29.06.2026 о 21 год. 42 хв., перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , ухилився від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 29.06.2026 о 09 год. 00 хв. самовільно залишила місце мешкання та перебувала у розшуку працівниками поліції, чим порушив вимоги ст. 150 СК України.
Правом на участь у судовому засіданні ОСОБА_1 не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До протоколу про адміністративне правопорушення долучено його заяву, в якій він просив справу розглядати за його відсутності, провину визнає в повному обсязі.
Враховуючи викладене, із метою забезпечення розумного строку розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути її за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на підставі наявних доказів, оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.
Суд, дослідивши письмові докази матеріалів справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст. 150 Сімейного Кодексу України, визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинення інкримінованого йому правопорушення, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 962653 від 30.06.2026 та матеріали ЖЄО від 29.06.2026 № 11863, а саме: рапорт про надходження повідомлення зі служби 102 від заявника ОСОБА_1 , що 29.06.2026 за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішла вранці з дому і не повернулася; заяву ОСОБА_1 про припинення розгляду за фактом розшуку його доньки ОСОБА_2 , оскільки донька повернулася додому; письмові пояснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опитаної у присутності законного представника батька ОСОБА_1 , що 29.06.2026 вранці до неї приїхав хлопець, із яким вона провела цілий день у нього вдома, ввечері зателефонував батько, попросив повернутися додому та повідомив що викликав поліцію за фатом її зникнення; свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якого вбачається, що ОСОБА_1 є її батьком.
Виходячи з сукупності наданих суду доказів неможливо встановити, що ОСОБА_1  не піклується про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_2 , її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.
Ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а під ухиленням розуміється саме невиконання обов`язків, які чітко передбачені законодавством.
Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», не зазначено які саме неправомірні діяння з боку ОСОБА_1  вказують на його ухилення від батьківських обов`язків (які саме дії вчинив або не вчинив ОСОБА_1 , спрямовані на ухилення від виконання батьківських обов`язків).
Натомість, дії ОСОБА_1 , який встановив відсутність ОСОБА_2 вдома 29.06.2026, свідчать про те, що останній, виконуючи свої батьківські обов`язки щодо збереження життя та здоров`я дитини, реалізував своє право на звернення до поліції з метою отримання допомоги по встановленню місця знаходження неповнолітньої ОСОБА_2 , яка, як він вважав, зникла.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, серед іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.
При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом події та складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 7, 9, ч. 1 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя, - 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП – закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.
Повний текст постанови складено 15.07.2026

Суддя: