Справа № 737/312/26
Провадження № 2/737/316/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року  с-ще Куликівка
К у л и к і в с ь к и й р а й о н н и й с у д Ч е р н і г і в с ь к о ї о б л а с т і
суддя секретар 	Лібстер А. С. ОСОБА_1 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу	№ 737/312/26	 	
за позовом	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 	 	
  до відповідача 	  Куликівської селищної ради 	 	
про	про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом	 	
учасники справи та представники:	  	 	
позивачі	не з`явились	 	
представник відповідача	не з`явився 	 	

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.05.2026 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 18.06.2026. Підготовче провадження у справі закрито 18.06.2026 з призначенням розгляду справи по суті на 08.07.2026.
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання 08.07.2026 не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Представник відповідача Куликівської селищної ради надав відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності їх представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, спадкову справу № 67/2023, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачів – ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1688 (а.с.66).
Відповідно до Довідки № 408 від 06.11.2023 виданої Орлівським старостинським округом Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_4 , проживала та була зареєстрована на дату смерті за адресою: АДРЕСА_1 , сама (а.с.8).
11.04.2003 ОСОБА_4 був складений заповіт, який посвідчений старостою Орлівського старостинського округу, Чернігівського району, Чернігівської області Бусел В.Я. та зареєстрований в реєстрі за №5-11, яким ОСОБА_4 , в разі її смерті, заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних долях (а.с. 67 зворот).
Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке знаходиться на території земель Куликівської об`єднаної територіальної громади, Куликівської селищної ради, Чернігівського району (колишньої Орлівської сільської ради, Куликівського району), Чернігівської області, а саме: земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до даних погосподарських книг ОСОБА_4 зазначена як голова домогосподарства (а.с. 9-15, 82-84).
Позивачі, як спадкоємці за заповітом, звернулися з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернігівського міського округу Матвієнко О.В. про що 09.08.2023 року відкрито спадкову справу № 67/2023 (а.с. 64-88).
Позивачка 1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивач 2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняли спадщину за заповітом після смерті їх бабусі ОСОБА_4 , що повністю підтверджується копією спадкової справи № 66/2025 (а.с. 64-88).
Відповідно до спадкової справи № 67/2023, ОСОБА_5 , мати позивачів та донька ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь онуків - позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 66).
Технічний паспорт на будинок по АДРЕСА_1 при житті спадкодавця ОСОБА_4 не виготовлявся.
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, складеного ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа №319 від 07.11.2023, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 характеристики: житловий будинок дерево обкладене цеглою, загальною площею 49,9 кв. м., житлова площа 25,5 кв. м., на плані зазначений літерою А-1,а-1,а1, сарай літ.Б-1, б-1, В-1, погріб літ.в (а.с.16-20).
Згідно свідоцтва про право власності, земельна ділянка з кадастровим номером 7422786000:01:001:0146 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з площею 0,25 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 (а.с.22).
Відповідно до довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 18.12.2024 року № 736 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 за померлою ОСОБА_4 , не зареєстровано (а.с.7).
Постановою приватного нотаріуса Чернігівського міського округу Матвієнко О.В. від 17.07.2025 відмовлено позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 6).
У відповідності до звіту про оцінку майна, ринкова вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає 111485 (сто одинадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) 00 коп (а.с.26). 
Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.
Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України.
Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як належні та допустимі.
Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.
Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.
Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.
Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.
Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Позивачі, як спадкоємці за заповітом, в даному випадку, позбавлені можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що позивачі, належним чином прийняли спадщину після смерті бабусі, а ОСОБА_5 - матір позивачів та донька померлої ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачів.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Враховуючи встановлені обставини, що будинок був побудований в 1963 році, тобто до 05.08.1992 року, позивачі спадщину після померлої прийняли, але не можуть оформити право на спадщину у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, зважаючи на відсутність заперечень зі сторони відповідача та визнання позову відповідачем Куликівською селищною радою, щодо заявлених вимог, інші спадкоємці відсутні, суд вважає що право власності підлягає судовому захисту, а позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Таким чином, враховуючи те, що Куликівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці відсутні, водночас селищна рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позовні вимоги задоволені, але підстави для стягнення судового збору з відповідача, відсутні.
Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Куликівської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 49,9 кв.м., житлова площа 25,5 кв.м., (житловий будинок літ. А-1, веранда а-1, ганок а1, сарай літ. Б-1, б-1,В-1, погріб літ. в), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 49,9 кв.м., житлова площа 25,5 кв.м., (житловий будинок літ. А-1, веранда а-1, ганок а1, сарай літ. Б-1, б-1,В-1, погріб літ. в), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя  А. С. Лібстер