ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 766/12729/25 | Головуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 22-ц/817/387/26 | Доповідач - Костів О.З.
Категорія - |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
за участю секретаря — Дідух М.Є.,
представника позивача — адвоката Долгополова О.В.,
представника відповідача — адвоката Бітківського В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №766/12729/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2026 року про залишення позову без розгляду, а також апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2026 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник – адвокат Долгополов О.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , згідно якого просила стягнути з відповідачки на користь позивачки заборгованість у розмірі 7950 доларів США, 722.04 доларів США – 3% річних, а усього 8672.04 доларів США, що становить 361450.62 грн на момент звернення до суду.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2025 року дану цивільну справу направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Гусятинського районного суду Тернопільської області.
07 листопада 2025 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву та відкрито провадження у справі і призначено судове засідання на 13 годин 10 хвилин 04 грудня 2025 року.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 січня 2026 року дану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, оскільки після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу.
14 січня 2026 року представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Долгополов О.В. подав до суду заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2026 року позовну заяву залишено без розгляду.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2026 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 – адвоката Бітківського Володимира Михайловича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено. 
Не погоджуючись із ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2026 року, представник позивачки — адвокат Долгополов О.В. подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 січня 2026 року у справі №766/12729/25 надано до матеріалів справи належне підтвердження про те, що позивачем надіслано відповідачці копії позовної заяви із додатками.
Також вказує, що до матеріалів справи надано докази звернення до приватного нотаріусу для отримання документів самостійно, а також докази припинення діяльності приватного нотаріуса Черкашиною Н.І., заміщення приватного нотаріуса Черкашиної Н.І приватним нотаріусом Кличановською С.І. на момент звернення до суду і як наслідок передачу її архіву приватному нотаріусу Кличановській С.І. і знаходження його на даний час у останньої, а також не можливість отримати копії документів через Міністерство юстиції України, а саме: відповідь приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської С.І. від 10 грудня 2025 року № 368/ 01-16 на запит адвоката Долгополова О.В. щодо надання матеріалів нотаріальної справи.
Крім того, апелянт вказував, що не зважаючи на закінчення договору з приватним нотаріусом Черкашиною Н.І., нотаріус Кличановська С.І., у зв`язку з постійними обстрілами м.Херсону з боку агресора, на даний час веде свою діяльність в офісі Черкашиної Н.І. за адресою: АДРЕСА_1 , де і зберігається її архів. Також долучено відповідь Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції України від 08 грудня 2025 року №8/12/25-02 щодо припинення діяльності приватного нотаріуса Черкашиної Н.І. і можливості отримання документів через Міністерство юстиції України.
Таким чином, вважає, що позивачкою усунені недоліки, зазначені в ухвалі суду, у повному обсязі.
Крім того вважає, що суд передчасно дав оцінку доказам та обставинам справи. Вказує, що залишаючи позов без розгляду, суд фактично оцінив достатність доказів неможливості отримання договорів, часові межі звернення до нотаріуса, правдивість та релевантність наданих листів. Надання оцінки доказам та встановлення фактичних обставин справи можливе виключно під час розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання про процесуальну допустимість позову. За відсутності відповідних доказів суд мав право відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів або за наслідками розгляду справи відмовити у позові.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Бітківський В.М. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу — без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.
Крім того, просить постановити окрему ухвалу, якою довести до відома Тернопільської обласної прокуратури про вчинення адвокатом Довгополовим Олександром Вікторовичем дій, які можуть містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 КК України, та встановити Тернопільській обласній прокуратурі строк для надання відповіді про вжиті заходи щодо обставин викладених в окремій ухвалі.
Зокрема зазначає, що позивачкою подано позовну заяву в електронному вигляді 13 серпня 2025 року (через підсистему електронний суд). На підтвердження надсилання копії позовної заяви, разом з додатками відповідачці, позивачка долучила опис вкладення в цінний лист від 23 січня 2025 року, натомість позов подано до суду 13 серпня 2025 року (тобто через 8 місяців). Окрім того, в описі не зазначено номер поштового відправлення, що не дає змоги перевірити чи таке відправлення (з позовною заявою) дійсно направлялося відповідачці. Відповідно до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт», затвердженого наказом ПАТ «Укрпошта» від 25 квітня 2017 року №507 (зі змінами) при прийманні відправлень Стандарт з описом вкладення відправник заповнює бланк опису у двох примірниках. Працівник об`єкту поштового зв`язку (ОПЗ) перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох його примірниках і проставляє відбиток календарного поштового штемпеля. Один примірник опису вкладається до відправлення Стандарт, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник ОПЗ повинен зазначити номер відправлення Стандарт. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до відправлення Стандарт, вартість вкладення (предметів) може не зазначатися Правові висновки щодо необхідності наявності номеру поштового відправлення на описі вкладення у цінний лист, викладені у постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/28408/15 та від 26 березня 2020 року у справі №910/9962/16.
Також вказує, що вміст опису відрізняється від додатків до позовної заяви, яка міститься в матеріалах Електронної справи. Так, з Опису вбачається, що до останнього додано копії наступних документів:
1) Позовна заява;
2) копія Договір іпотеки; 
3) Копія довідки ПФУ; 
4) копія пенсійного посвідчення; 
5) Копія документу республіки Хорватія 
6) Інформаційна довідка.
Натомість до Позовної заяви, яка міститься в матеріалах електронної справи, долучено копії наступних документів: 
1. ОРДЕР.pdf. 
2. Витяг ЄДР Херсон Фортеця.pdf. 
3. Витяг Златник Т.І. (2).pdf. 
4. Пожар 1.jpg. 
5. Свідоцтво адвоката.pdf.
6. Іпотека - ОСОБА_4 .pdf. 
7. Пошта 2.jpg. 
8. судовий збір.jpg.
Зазначає, що в описі міститься лише договір іпотеки, тобто позивачкою не надіслано відповідачці всіх додатків до позовної заяви, що стало підставою для залишення позову без руху.
Натомість, усуваючи недоліки позовної заяви, на підтвердження надсилання відповідачці позовної заяви, разом із доданими документами, позивачкою до заяви про усунення недоліків долучено наступні поштові відправлення АТ «Укрпошта»: 
- № 7302740626630 від 12 січня 2026 року, яке включає в себе Опис вкладення в цінний лист, фіскальний чек та накладну; 
- № 7302740626681 від 13 січня 2026 року, яке включає в себе Опис вкладення в цінний лист, фіскальний чек та накладну.
Звертає увагу суду, що опис вкладення в цінний лист у поштовому відправленні №7302740626630 від 12 січня 2026 року є аналогічним Опису від 23 січня 2025 року, який долучено до позовної заяви та який не підтверджує надсилання позову разом з додатками, що зокрема встановлено ухвалою суду. Більш того, вказує, що поштовим відправленням №7302740626630 відповідачці надіслано позовну заяву без дати, із додатками, зазначеними в останній, які відрізняються від додатків позовної заяви, які містяться у матеріалах даної справи, тобто в іншій редакції. Натомість з опису вкладення в цінний лист у поштовому відправленні №7302740626681 вбачається, що позивачкою не надіслано відповідачці копію позовної заяви та документ про сплату судового збору.
Крім того вказує, що позивачка невірно визначила ціну позову, оскільки курс долара США до відношенню до гривні (відповідно до відомостей Національного банку України, які містяться на офіційному сайті останнього, станом на 13 серпня 2025 року складав 41.4268. З урахуванням вищевказаного, ціна позову повинна складати 359254.87 грн (8672.04 долари США * 41.4268).
Також вказує, що відповідно до пункту 10 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
На виконання зазначеного абзацом вище положення позивачка у позовній заяві зазначила, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Проте, ця інформація не відповідає дійсності.
Стверджує, що з офіційного сайту «Судова влада України» вбачається про наявність 4 (чотирьох) аналогічних справ у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, зокрема:
1) Справа №766/1072/25, суддя Зуб Ірина Юріївна, дата надходження — 23 січня 2025 року. По цій справі ухвалою від 28 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху (не оплачено судовий збір), а ухвалою від 04 березня 2025 року — позов повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків;
2) Справа №766/3392/25, суддя Булах Євгенія Миколаївна, дата надходження — 06 березня 2025 року. По цій справі ухвалою від 17 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху (не оплачено судовий збір), а ухвалою від 19 червня 2025 року — позов повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків;
3) Справа №766/9622/25, суддя Зуб Ірина Юріївна, дата надходження — 23 червня 2025 року. По цій справі ухвалою від 30 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху (не оплачено судовий збір), а ухвалою від 10 липня 2025 року — позов повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків;
4) Справа № 766/11169/25, суддя Булах Євгенія Миколаївна, дата надходження — 24 липня 2025 року. По цій справі ухвалою від 01 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху (не оплачено судовий збір), а ухвалою від 18 серпня 2025 року — позов повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків.
З огляду на наведене вище, вважає, що позивачка долучила до позовної заяви опис від 23 січня 2025 року, який підтверджує факт надсилання позову по справі №766/1072/25, а не по даній справі.
Крім того зазначає, що на виконання ухвали, позивачкою долучено лист Південного міжрегіонального управління юстиції № 52639/08.3-25 від 10 грудня 2025 року, з якого вбачається, що приватний нотаріус Черкашина Н.І.:
- з 19 листопада 2025 року зупинила свою діяльність;
- станом на 10 грудня 2025 року нотаріальна діяльність не припинялася; 
- договір на заміщення з іншим приватним нотаріусом нею не укладався.
Згідно з Листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської С.І від 10 грудня 2025 року №368/01-16, договір на заміщення приватного нотаріуса закінчився (не зрозуміло коли).
Із зазначених вище листів вбачається, що до приватного нотаріуса Кличановської С.І. адвокат Довгополов О.В. звертався 17 листопада 2025 року, натомість до Південного міжрегіонального управління юстиції — 08 грудня 2025 року, тобто вже після спливу 3-х місяців з дня подання Позову (13 серпня 2025 року), та дані документи не підтверджують станом на день подання позову: 
1) неможливості отримання документів у нотаріуса Черкашиної Н.І. документів, оскільки станом на 13 серпня 2025 року остання не призупиняла діяльність (призупинила з 19 листопада 2025 року); 
2) до заяви про усунення недоліків не додано доказів звернення до приватного нотаріуса з приводу отримання примірника договору позики та договору іпотеки та неможливості самостійно отримати вказані договори у приватного нотаріуса станом на день подання позову;
3) не зазначено доказів на підтвердження виїзду приватного нотаріуса Черкашиної Н.І. за межі України;
4) не підтверджено передання нотаріальної справи приватним нотаріусом Черкашиною Н.І. до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської Н.І.
Тобто позивачкою не усунуто недоліки позовної заяви, мова про які йшла в ухвалі від 08 січня 2026 року.
Що стосується винесення окремої ухвали, то представник відповідачки звертає увагу на те, що представник позивачки, адвокат Довгополов Олександр Вікторович неодноразово заявляв, що він та позивачка протягом тривалого періоду часу проживають за межами України, проте описи вкладення в цінний лист АТ «Укрпошта», які долучалися до заяви про усунення недоліків разом із підтвердженням надсилання відповідачці поштових відправлень № 7302740626630 та № 7302740626681, складені на ім`я ОСОБА_5 та підписані останнім.
Відправлення зазначених вище поштових відправлень здійснювалося 12 та 13 січня 2026 року з поштового відділення 73027, що розташоване у м.Херсон вулиця Садова, 9. Тобто зазначене може свідчити, що представником позивача подано до суду документи з підробленим власноручним підписом. Зазначене також стосується усунення недоліків апеляційної скарги (на підстави Ухвали Суду від 11 лютого 2026 року), де 15 лютого 2026 року адвокатом Довгополовим О.В. в заяві до Гусятинського районного суду Тернопільської області заявляється, що останній перебуває з межами України, в той же час 16 лютого 2026 року до суду подається заява про усунення недоліків апеляційної скарги (підписана як власноручно, так і за допомогою ЕЦП), до якої долучено описи вкладення в цінний лист разом із накладними від 12 лютого 2026 року, трек-номери поштових відправлень 7302740628501, 7302740628501, які складені на ім`я Довгополова О.В. та підписані останнім, відправлені з м.Херсон.
Також зазначає, що підписи на позовній заяві, яка надіслана відповідачці у січні 2026 року, на Описах вкладення в цінний лист №7302740626630, №7302740626681, №7302740628501, №7302740628501, а також на паперовому примірнику заяви про усунення недоліків апеляційної скарги від 13 лютого 2026 року, візуально відрізняються та мають ознаки того, що виконані різними особами. На переконання відповідачки, такі дії адвоката Довгополова О.В. мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 КК України, під назвою «Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів».
Не погоджуючись із ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2026 року, представник відповідача — адвокат Бітківський В.М. подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким задовольнити його заяву та стягнути з позивача понесені відповідачкою витрати на правничу допомогу.
Зокрема вважає, що у даній справі мають місце необґрунтовані дії позивачки, та з урахуванням положень ч.5 ст. 142 ЦПК України на останню необхідно покласти всі судові витрати відповідачки.
Мотивуючи доводи вказує, що необґрунтованість дій позивачки полягає в тому, що це вже п`ята судова справа з тим самим предметом та з тими самими підставами, з тими самими учасниками, яка не розглядається судами, а повертається позивачці через неправильні дії останньої, оскільки нею не оплачувався судовий збір, що, на переконання апелянта, свідчить про зловживання своїми правами.
Окрім того, вказує, що в рамках даної справи предметом позову є стягнення коштів за договором позики, натомість самого договору у позивачки немає та вона не вживала заходів до подання позову для отримання такого договору, безпідставно покладаючи обов`язок по збиранню доказів на суд, та лише після подання заперечень відповідачкою щодо витребування доказів, остання почала вживати заходів по їх збиранню.
Також вважає неправильною поведінку позивачки, яка полягає у тому, що в рамках даної справи при поданні позову, на адресу відповідачки відправлено позовну заяву та докази в іншій редакції, про що встановлено в ухвалі Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 січня 2026 року, якою надано позивачці можливість виправити недоліки позову, надіславши відповідачці актуальний позов з додатками. Проте позивачкою повторно надіслано відповідачці не ті документи, мова про які йшла у вказаній вище ухвалі місцевого суду.
Також звертає увагу на те, що в рамках даної справи позивачці надавалася професійна правнича допомога адвокатом Долгополовим Олександром Вікторовичем, що вочевидь свідчить, що позивачка була (повинна була б бути) обізнана із правовими наслідками зловживання правом на позов та неправильними діями у даній справі.
Також вказує на те, що подані докази до суду підписані від імені представника позивачки різними особами, що має ознаки кримінального правопорушення.
Відзиву на вказану апеляційну скаргу не надходило.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 просив задовольнити його апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 .
Представник ОСОБА_4 просив задовольнити його апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша-третя статті 12 ЦПК України).
Згідно з ч.ч.11-13 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Згідно з положеннями ст.ст.185-187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 січня 2026 року дану позовну заяву залишено без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, оскільки після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, а саме:
- в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження про те, що позивачем надіслано відповідачу копії всіх додатків до позовної заяви;
- у позовній заяві не зазначено та не додано доказів звернення до приватного нотаріуса з приводу отримання примірника договору позики та договору іпотеки та неможливості самостійно отримати вказані договори у приватного нотаріуса;
- у позовній заяві не зазначено доказів на підтвердження виїзду приватного нотаріуса Черкашиної Н.І. за межі України, призупинення нотаріальної діяльності останньою та підтвердження передання нотаріальної справи приватним нотаріусом Черкашиною Н.І. до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської Н.І.
14 січня 2026 року представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Долгополов О.В. подав до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив наступні додатки:
1. Доказ надіслання відповідачці (на адресу АДРЕСА_2 ) копії позову з доданими до нього матеріалами.
2. Докази звернення до приватного нотаріусу для отримання документів самостійно, а також докази припинення діяльності приватного нотаріуса Черкашиної Н.І., заміщення приватного нотаріуса Черкашиної Н.І приватним нотаріусом Кличановською С.І. на момент звернення до суду і як наслідок передачу її архіву приватному нотаріусу Кличановській С.І., а також неможливість отримати копії документів через Міністерство юстиції України, а саме:
- відповідь приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської С.І. від 10 грудня 2025 року №368/01-16 на запит адвоката Долгополова О.В. щодо надання матеріалів нотаріальної справи;
- відповідь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 08 грудня 2025 року №8/12/25-02 щодо припинення діяльності приватного нотаріуса Черкашиної Н.І. і можливості отримання документів через Міністерство юстиції України.
Проте, залишаючи позов без розгляду, суд не надав належної оцінки поданим позивачем на усунення недоліків позовної заяви доказам та не навів обґрунтованих мотивів, в чому саме полягає невідповідність позовної заяви вимогам закону.
Суд першої інстанції у своїй ухвалі зазначив, що до заяви про усунення недоліків не додано доказу надсилання позову в редакції від 13 серпня 2025 року та не додано всіх додатків, які долучено до позову, зокрема, квитанції про сплату судового збору.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачкою, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху подано до суду копії рекомендованих повідомлень з описом вкладень від 12 та 13 січня 2026 року, адресованих відповідачці, з яких вбачається, що позивачкою долучено усі, передбачені додатками до позовної заяви, документи.
При цьому, суд першої інстанції не навів жодних аргументів, в чому саме полягає відмінність позовної заяви, яка була подана в серпні 2025 року від редакції, яку надіслав позивач відповідачу у січні 2026 року, оскільки колегією суддів такої відмінності не встановлено.
Також колегія суддів вважає безпідставним посилання суду на відсутність доказів направлення відповідачу квитанції судового збору, оскільки надання чи ненадання іншому учаснику справи копії квитанції про сплату судового збору не впливає на вирішення справи по суті і така квитанція подається безпосередньо до суду, враховуючи, що перевірку зарахування цих коштів до держбюджету здійснює суд перед відкриттям провадження у справі. Ненадання копії такої квитанції іншій стороні не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху чи її повернення.
Що стосується тверджень суду про те, що долучені представником позивача документи не підтверджують станом на день подання позову неможливості отримання документів у нотаріуса Черкашиної Н.І., оскільки станом на 13 серпня 2025 року остання не призупиняла діяльність, а призупинила її з 19 листопада 2025 року і до заяви про усунення недоліків не додано доказів звернення до приватного нотаріуса з приводу отримання примірника договору позики та договору іпотеки та неможливості самостійно отримати вказані договори у приватного нотаріуса станом на день подання позову, то колегія суддів також вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись у серпні 2025 року з позовом, позивач вказував, що був власником нежитлового приміщення, кафе «Молодіжне» у м.Херсоні, де зберігалися усі оригінали документів, у тому числі договір позики від 10 серпня 2021 року та договір іпотеки, бланк серії НРМ №090198, однак 10 листопада 2022 року під час звільнення м.Херсону від російських військ останніми дане приміщення було знищене, у зв`язку з чим позивач просив витребувати ці докази у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської С.І., оскільки приватний нотаріус Черкащина Н.І., в якої вони зберігались, припинила свою діяльність.
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що порядок вирішення клопотання про витребування доказів регулюється ст.84 ЦПК України. Так, у відповідності до п.4 ч.2 вказаної статті у клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Як зазначалось вище, позивач навів обґрунтування неможливості отримання таких доказів самостійно.
Таким чином, суд першої інстанції, надаючи оцінку належності обґрунтувань позивача неможливості самостійно отримати відповідні докази повинен був вирішити дане клопотання по суті, а не залишати позовну заяву без руху, оскільки у відповідності до ч.3 ст.175 ЦПК України щодо змісту позовної заяви, обґрунтованість чи необґрунтованість клопотання про витребування доказів не є підставою для залишення позову без руху. Крім цього, згідно п.8 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), що позивачем і було зроблено.
Поряд з цим, на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, позивачем долучено відповідь приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської С.І. від 10 грудня 2025 року №368/01-16, згідно якої укладений 09 листопада 2024 року між нею та приватним нотаріусом Черкащиною Н.І. договір про заміщення приватного нотаріуса закінчився, а також відповідь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 08 грудня 2025 року №8/12/25-02 щодо припинення діяльності приватного нотаріуса Черкашиної Н.І.
Більше того, ані у відповіді приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської С.І. від 10 грудня 2025 року №368/01-16, ані у відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 08 грудня 2025 року №8/12/25-02 не зазначено, з якого саме часу закінчився укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 договір про заміщення нотаріуса та з якого часу приватний нотаріус Черкащина Н.І. припинила свою діяльність.
В оскаржуваній ухвалі Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2026 року про залишення позову без розгляду суд, з посиланням на відповідь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 08 грудня 2025 року №8/12/25-02 зазначив, що приватний нотаріус Черкащина Н.І. припинила свою діяльність з 19 листопада 2025 року, однак, колегія суддів вважає таке твердження помилковим, оскільки згідно вказаної відповіді Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 19 листопада 2025 року отримало заяву, згідно з якою приватний нотаріус Черкащина Н.І. зупинила свою діяльність у зв`язку з активними бойовими діями на території м.Херсон — до припинення або скасування воєнного стану.
За наведених вище обставин колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду передчасним, необґрунтованим та таким, що свідчить про надмірно формалістичний підхід до застосування норм процесуального права.
Колегія суддів враховує, що позивач звернувся до суду з позовом не з беззаперечним та чітким дотриманням норм ЦПК України, з сумлінним використанням передбачених кодексом своїй прав та обов`язків, однак, суд не врахував, що процесуальні норми повинні застосовуватись не формально, а з урахуванням завдання цивільного судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду справи з метою ефективного захисту прав особи.
Надмірний формалізм у застосуванні процесуальних норм є неприпустимим, оскільки призводить до необґрунтованого обмеження права особи на доступ до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, №26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).
Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A №253-В).
Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції не дотримався належним чином вимог процесуального закону, а тому дійшов помилкового висновку, що позивачем не усунуто недоліки, у зв`язку з чим ухвала Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2026 року про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з поверненням справи до Гусятинського районного суду для продовження розгляду.
Враховуючи, що колегією суддів прийнято рішення про скасування вказаної вище ухвали суду, тому також підлягає і скасуванню ухвала Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2026 року про відмову в ухваленні додаткового рішення, оскільки така прийнята за наслідком постановлення ухвали про залишення позову без розгляду та є похідною від неї.
У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2026 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики — скасувати.
Справу повернути до Гусятинського районного суду Тернопільської області для продовження розгляду.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 — задовольнити частково.
Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2026 року — скасувати.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 11 вересня 2026 року.

Головуючий 
Судді