ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2871/26

07 липня 2026 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№12026255320000285 від 19.06.2026 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Драбів Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, неодружена, на утриманні має малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із середньою освітою, непрацюючої, зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, 

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 08.06.2026 о 17.00 год., перебуваючи по вул. Шевченка у с. Скориківка Золотоніського району Черкаської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно нанесла, один удар правою рукою в задню поверхню шиї, один удар правою рукою в праве передпліччя, один удар правою рукою в ліве передпліччя, один удар правою рукою в ліву гомілку потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді саден на шиї, обох верхніх кінцівках, лівій гомілці, які згідно з висновком експерта №05-8-01/220/227 від 22.06.2026 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вона ж, 18.06.2026 о 12.30 год., перебуваючи поблизу домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, всупереч волі власника, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла власника ОСОБА_7 , всупереч ст. 30 Конституції України, ст. 12 Зальної декларації прав людини, ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усвідомлюючи відсутність згоди власника ОСОБА_7 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відчинила хвіртку та проникла на огороджену територію домоволодіння, після чого вийняла рамкову москітну сітку з вікна та, через відкритий віконний отвір, проникла всередину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . 
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за: ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження; ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України. 
Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_8 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Крім того, у заяві ОСОБА_3 вказала, що її згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі є добровільною. 
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. 
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_8 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, із урахуванням клопотання прокурора та заяви потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. 
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за: ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження; ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, які в силу вимог ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченої, яка раніше не була судимою, її відношення до вчиненого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, яка передбачає більш суворе покарання. На переконання суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;
за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн..
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн..
Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1