ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 340/5411/26

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Добродняк І.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2026 року (суддя Кармазина Т.М.) у справі №340/5411/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення сум,- 

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 14.04.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації розміром: 4336,59 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення розміром: 4336,59 грн за період з 01.03.2018 року по 14.04.2020 року у загальній сумі: 107 528 грн (сто сім тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн 00 коп відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2026 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.170 КАС України.
Ухвала суду мотивована тим, що в межах справи №340/777/24, судове рішення у якій набрало законної сили, вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і в даній справі.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що суд 
першої інстанції дійшов помилкового висновку про тотожність предмету спору у цій справі та у справі №340/777/24. Позивач зазначає, що у справі №340/777/24 не вирішувалось питання про конкретні суми індексації-різниці на яку має право позивач та які підлягають виплаті на його користь. Позивач наполягає, що спірним у цій справі є не стільки право позивача на індексацію-різницю, яке і було встановлено під час розгляду справи №340/777/24, а самі суми індексації-різниці (її розмір), які повинні бути виплачені на користь позивача.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Так, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 у справі №340/777/24 було задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 : 
визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 14.04.2020; 
зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.04.2020, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Вказане рішення набрало законної сили. 
Вказуючи на те, що рішенням суду у справі №340/777/24 вирішений спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд першої інстанції не врахував того, що у цій справі заявленого вимоги, які не були предметом розгляду у справі №340/777/24, а саме стягнення з військової частини НОМЕР_1 індексації-різниці у фіксованій сумі – 107 528,0грн.
У справі №340/777/24 суд, визначивши право позивача на індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 14.04.2020, не встановлював конкретний розмір суми індексації-різниці за вказаний період, які мають бути виплачені на користь позивача та не вирішував питання про їх стягнення з відповідача.
У цій же справі предметом спору є не стільки право позивача на індексацію-різницю, яке, як правильно зазначив суд першої інстанції, вже було встановлено під час розгляду справи №340/777/24, а сам розмір індексації-різниці, який повинен бути сплачений на користь позивача.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що предмет та підстави позовів у цій справі та у справі №340/777/24 не співпадають і є різними, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є необґрунтованими.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що хоча питання обчислення суми індексації, за загальним правилом, може бути предметом судового контролю за виконанням рішення суду у справі №340/777/24, але, враховуючи те, що у вказаній справі суд не робив жодних розрахунків сум індексації-різниці, зокрема, не визначав розмір грошового забезпечення позивача по відношенню до суми індексації, що склалася у місяці підвищення грошового забезпечення, не порівнював розмір цих величин, то зробити висновок про правильність виплачених позивачу сум, на виконання рішення суду, є неможливим без встановлення обставин, які не встановлювалися під час розгляду справи №340/777/24.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду 10 серпня 2026 року у справі №340/5411/26 – скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя О.В. Головко 

суддя І.Ю. Добродняк