Справа № 570/140/26
Номер провадження 3/570/305/2026
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
23 червня 2026 року м. Рівне
Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , ід.н. НОМЕР_2 , п/водія НОМЕР_3 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
в с т а н о в и в:
20 грудня 2025 р. о 10 год. 54 хв. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, що в межах Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_4 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
В судовому засіданні 24.04.2026 р. засідання ОСОБА_1 , якому роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, спочатку визнав свою вину у вчиненні зазначеногого правопорушення за вказаних обставин. Підтвердив, що він керував автомобілем 20.12.2025 р. та був зупинений працівниками поліції, які в ході спілкування з ним повідомили про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння та про необхідність пройти огляд на стан сп`яніння. Працівники поліції декілька разів пропоонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинення ТЗ так і в закладі охорони здоров`я, однак він щоразу відмовлявся. При цьому, поліцейським було роз`яснено йому, як наслідки встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння так і наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме: складання протоклу про адміністративне правопорушення. 
В подальшому в судовому засіданні ОСОБА_1 змінив свою позицію та почав заперчувати свою винуватість, аргументуючи свою відмову проходити огляд через упереджене до нього ставлення працівників поліції. Повідомив також, що напередодні вечором він вживав алкогольні напої (пиво). Після складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення самостійно звернувся в заклад охорони здоров`я для проведення його огляду на стан сп`яніння, за результатами якого у нього не виявлено стану наркотичного та/або алкогольного сп`яніння. В наступні судові засіданні 04.06.2026 р. та 23.06.2026 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином розпискою та у спосіб направлення повістки за адресою місця проживання, що зазначена у протоколі, підписаному вказаною особою. 
Участь в судових засіданнях приймав захисник адвокат Москаль Я.О., який просив проводити подальший розгляд справи після заслуховування пояснень ОСОБА_1 без його участі. Зазхисник зазначив про заперечення винуватості ОСОБА_1 , вважаючи, що поліцейські діяли неправомірно, не дотрималися встановленого порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, намагалися вплинути на те, щоб ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння. Більш детально свої доводи захисник виклав у клопотанні про долучення доказів від 23.04.2026 р. Також захисник Москаль Я.О. долучив копію акту медичного огляду ОСОБА_1 від 20.12.2025 р. на стан сп`яніння, за самостійним його звернуненням в заклад охорони здоров`я, за результатами якого стану наркотичного та алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 не виявлено. Вважає невинуватим ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху та у вчиненні вказаного адміністативного правопорушення оскільки стану алкогольного сп`яніння не було, а працівники поліції нав`язували ОСОБА_1 відовитись від проходження огляду, що в результаті і мало вплив на усвідомленість подальшої його відмови проходити останні огляд на стан алкогольного сп`яніння. Звернувся із клопотанням про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правпорушення. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.
Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 545947 від 20.12.2025 р. та підтверджуються відомостями із матеріалів справи (а.с. 1-8). 
В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних на місці зупинення ТЗ від 20.12.2025 р. вказано про виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, а також зафіксовано його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейськими на місці зупинення ТЗ (а.с. 3). 
В направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" від 20.12.2025 р. вказано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та в заклад охорони здоров`я не доставлявся (а.с. 4). 
Від керування ТЗ ОСОБА_1 був відсторонений (а.с. 6). 
Протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, отримував посвідченя водія (а.с. 3)
Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення (диск 1, 2 а.с. 8). Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. Зокрема, відеофайли на доданому диску містить інформацію про спілкування поліцейских із ОСОБА_1 , як водієм вищевказаного транспортного засобу, після його зупинення, пред`явлення вимоги надати документи на ТЗ та для встановлення особи. За вказаних обставин ОСОБА_1 з місця водія дістав в автомобілі документи та надав їх поліцейським. При цьому, дії та висловлювання ОСОБА_1 підтверджують, що саме він керував вказаним автомобілем. Також зафіксовано, що в ході спілкування поліцейські повідомили водію ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння (відеофайл export-mfcsg час на відео з 09:15:40). Пред`явлено поліцейським вимогу водію ОСОБА_1 пройти огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ (відеофайл clip 7 час на відео з 11:09:30-11:15:30) на що ОСОБА_1 відмовився, однак зазначив звідки та куди він їхав, керуючи автомобілем, та повідомив, що напередодні вечором вживав алкогольні напої (пиво та горілку), що також підтвердив пасажир який перебував у зупиненому ТЗ. В подальшому наступні звернення поліцейського чи буде водій проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повідомив, що огляд проходити не буде ні місці зупинення ТЗ ні в закладі охорони здоров`я. Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння, а також і наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме: складання протоклу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на, що ОСОБА_1 повідомив, що огляд проходити відмовялється, дії свої усвідомлює, при цьому причини своєї відмови не повідомив. У зв`язку із невиконанням водієм вимог п. 2.5 ПДР працівники поліції, так і не отрмавши згоди водія на проходження огляду, склали протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 545947 від 20.12.2025 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП про що повідомлено ОСОБА_1 та підтверджується його підписом на протоколі про адміністративне правопорушення.
Відомості із зазначених відеоматеріалів підтверджують вказані обставини вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та порушив п. 2.5 ПДР. Також у даному випадку із відеоматеріалів спостергіається, що роз`яснення поліцейського ОСОБА_1 про наслідки для водія встановлення у нього стану сп`яніння або ж його відмови від огляду, хоча й мають ознаки зайвої деталізації та певної простоти формулювань без достатнього рівня офіційності у спілкуванні, однак не мають настільки значного та суттєвого характеру, щоб виправдовувати порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановленно невідповідність дій поліцейських вимогам КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735.
Фактично поведінка та дії ОСОБА_1 у даному випадку не вказують про наявність у нього дійсного наміру проходити на вимогу поліцейського огляд на стан алкогольного сп`яніння та виконати вимогу п. 2.5 ПДР, а його відмова від огляду була зумовлена тим, щоб результат огляду не був зафіксований. Вказані відомості спростовують доводи захисника та зафіксовані пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся пройти огляд на місці зупинки ТЗ. У даному випадку із версії ОСОБА_1 не вбачається, що його дії мали правомірну мету, а навпаки ОСОБА_1 як водій не дотримався вимог п. 2.5 ПДР.
За вказаних обставин поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, визначені вказаною Інструкцією та у відповідності до неї повідомили водія про необхідність проведення відповідного огляду. В порушення вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 не здійснив усіх необхідних для цього дій відповідно до встановленого порядку, відмовившись від проходження огляду та фактично не виконав таку вимогу поліцейського. Застосування поліцейськими до водія під час оформлення правопорушення незаконних чи недозволених дій не встановлено. 
Щодо інших доводів ОСОБА_1 та його захисника зазначється наступне. За змістом наданого захисником висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння цього ж дня в КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" проведено такий огляд ОСОБА_1 та ознак сп`яніння в нього не виявлено. Вказаний огляд ОСОБА_1 проведено у вказаному закладі охорони здоров`я не за направленням працівника підрозділу Національної поліції України, а за його особистим зверненням.
У даній справі вказано про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто, у даному випадку підлягає встановленню виконання водієм вимоги саме п. 2.5 ПДР - на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. У даному випадку подальші (самостійні) дії водія не впливають на кваліфікацію його дій щодо відмови проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.
Відповідно до КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735 саме поліцейський здійснює огляд водія на стан сп`яніння та місці зупинення ТЗ та/або забезпечує доставку водія до закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).
Із урахуванням наведеного, клопотання про закриття провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - не підлягає до задоволення. Встановлені обставини спростовують доводи захисника та пояснення ОСОБА_1 про його невинуватість. Такі аргументи суд вважає непідтвердженими, необґрунтованими, помилковими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення.
Сама незгода водія із притягненням його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР під час керування автомобілем не є підставою для закриття провадження по справі, оскільки крім реалізації прав особою, вбачається намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Суд не є засобом для сторін та не толерує зловживанням правами (див. також спр. ЄСПЛ "Пономарьов проти України від 03.04.2008 р., заява № 3236/03).
Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, суд застсовує адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП. 
Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Посвідчення водія у ОСОБА_1 не було тимчасово вилучено працівниками поліції в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП (а.с. 1). Згідно ст. 317-1 КУпАП особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.
Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.
Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/ Рiвнен.обл. /21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA218999980313020149000017001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA908999980313111256000026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106). 
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя        Таргоній М.В.