Справа № 463/3674/26
Провадження № 2/463/1750/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року місто Львів
Личаківський районний суд міста Львова в складі: головуючої судді Ціпивко І.І., з участю секретаря судового засідання Гусак К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,
з участю представників сторін: представника позивача адвоката Баркар Г.В., представника відповідача Теплюка Б.В.,

встановив:

Стислий виклад позицій сторін.
Позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просить визнати протиправним та скасувати наказ департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради від 16.03.2026 року № 114-к «Про накладення дисциплінарного стягнення на директора Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» (далі – ЛКП «Львівавтодор») Миколу Власюка» та стягнути судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 16.03.2026 відповідачем прийнято наказ № 114-к, яким на нього, як директора ЛКП «Львівавтодор» накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підставою для прийняття такого наказу визначено службову записку начальника управління безпеки та вуличної інфраструктури від 16.03.2026 №4-3701-16216, у якій зазначено про нібито несанкціоноване перекриття смуги руху на вул. Личаківській у м. Львові (в районі заводу «Ензим»). Вказані у службові записці висновки покладено в основу твердження, яке зазначено в оскарженому наказі про нібито неналежне виконання ним службових обов`язків, передбачених контрактом з керівником Львівського комунального підприємства, у частині забезпечення виконання завдань ЛКП «Львівавтодор», передбачених статутом підприємства, а саме здійсненням несанкціонованого перекриття смуги для руху транспорту на вул. Личаківській (в районі заводу «Ензим») шляхом встановлення делініаторів та дорожніх огороджень для проведення дорожніх ремонтних робіт, що призвело до суттєвого ускладнення руху транспорту та затримки руху громадського транспорту в напрямку від м. Винники до центральної частини м. Львова. 18.03.2026 позивач ознайомився з таким наказом, засвідчивши таке ознайомлення особистим підписом, та оскільки не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудову дисципліну, належним чином і в повному обсязі виконував всі свої посадові обов`язки, визначені контрактом від 02.08.2021, Статутом підприємства, зазначив, що з таким наказом не погоджується. Вважає, що застосування до нього, як керівника ЛКП «Львівавтодор», дисциплінарного стягнення у вигляді догани є безпідставним, а наказ департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради від 16.03.2026 № 114-к протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке. 
1. Відсутність порушення трудових обов`язків. Так, згідно з Контрактом обов`язком керівника визначено загальне управління підприємством та організацію господарської діяльності такого. У свою чергу, зі змісту Статуту підприємства вбачається, що до предмету діяльності ЛКП «Львівавтодор» не відноситься «здійснення перекриття смуги руху на ділянці дороги» під час виконання будівельних робіт, також такі дії не є функцією директора підприємства чи його обов`язком. 
Крім того, згідно зі Статутом ЛКП «Львівавтодор» є замовником будівельних робіт, але не виконує їх самостійно. ЛКП «Львівавтодор» лише забезпечує організацію виконання будівельних робіт шляхом закупівлі таких у підрядних організацій через електронну систему закупівель, а також забезпечує контроль за якістю таких робіт та відповідністю їх обсягів проєктній документації і умовам договору підряду .
Так, на замовлення ЛКП «Львівавтодор», будівельні роботи на об`єкті «Капітальний ремонт вул. Личаківська (від вул. Букової до межі міста)» у м. Львові безпосередньо виконуються підрядною організацією ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ ПІВДЕНЬ» відповідно до укладеного договору підряду. 
При цьому умовами договорів підряду передбачено, що обов`язком підрядної організації є: виконання будівельних робіт у відповідності з вимогами проєктно-кошторисної документації, будівельних норм і правил;- забезпечення безпеки дорожнього руху транспортних засобів та пішоходів; влаштування необхідних огорож будівельного майданчика (охоронні, захисні, сигнальні) та забезпечення вимог комплексної безпеки будівництва відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва». 
З огляду на вказані вище обов`язки, передбачені договором підряду, вважає, що саме підрядною організацією повинні бути заплановані та узгоджені з Управлінням патрульної поліції м. Львова (або іншим уповноваженим органом) заходи з організації і забезпечення безпеки руху автотранспорту і пішоходів (розроблення схеми організації дорожнього руху на період проведення робіт, встановлення тимчасових дорожніх знаків тощо) на підставі вимог правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Відповідно до умов договору підряду на час дії такого відповідальність відшкодування збитків , за заподіяних фізичним і юридичним особам внаслідок незабезпечення або неналежного забезпечення вимог комплексної безпеки будівництва, покладається на підрядника . 
Однак, Відповідачем не було з`ясовано: чи входить в обов`язки безпосередньо Позивача виконання будівельних робіт та забезпечення вимог безпеки будівництва, зокрема шляхом встановлення делініаторів та дорожніх огороджень перед проведенням будівельних робіт; хто саме відповідальний за забезпечення безпеки дорожнього руху транспортних засобів та пішоходів на вул. Личаківській під час виконання будівельних робіт. 
2. Недоведеність обставин, викладених у службовій записці від 16.03.2026 №4-3701-16216. Так, з доданих фотоматеріалів вбачається, що такі зроблені 16.03.2026 протягом часу з 17:00 по 17:06 та фіксують лише наявність техніки та огороджень, а також проведення дорожніх робіт. Водночас такі фотоматеріали не підтверджують: 1) факт перекриття смуги для руху транспорту саме на вул. Личаківській заводу «Ензим»); 2) утворення значних заторів (в районі саме на вул.Личаківській (в районі заводу «Ензим») внаслідок перекриття смуги для руху транспорту; 3) порушення конкретної норми; 4) причетність саме Позивача,. як директора ЛКП «Львівавтодор», до такого порушення.
Вказує що, твердження про затори та затримку руху громадського транспорту є припущенням, оскільки відсутні будь-які належні достовірні докази наявності таких, зокрема відсутні будь-яка аналітика руху транспорту, дані моніторингу, будь-які офіційні висновки з цього приводу. 
Відтак, зміст службової записки складається з оціночних суджень та припущень і не підтверджує факту вчинення Позивачем, як директором ЛКП «Львівавтодор», дисциплінарного проступку. 
3. Неправильне застосування норм законодавства та Правил благоустрою.
Так, Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади є нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні, екологічні та організаційні засади благоустрою Львівської міської територіальної громади, спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, у тому числі забезпечення інклюзії, регулюють права та обов`язки учасників (суб`єктів) правовідносин у сфері благоустрою громади, визначають комплекс заходів, необхідних для раціонального використання, утримання в належному стані території громади, забезпечення, а також покращення інженерно-технічного стану та естетичного вигляду території громади.
ЛКП «Львівавтодор» не є власником або будь-яким іншим уповноваженим власником органом, або балансоутримувачем вул. Личаківської у м. Львові. Комунальне підприємство не наділено повноваженнями здійснювати заходи щодо утримання у безпечному для дорожнього руху стані вищевказаної вулично-дорожньої мережі.
Як вже вказувалося ЛКП «Львівавтодор» є замовник будівельних робіт на об`єкті «Капітальний ремонт вул. Личаківська (від вул. Букової до межі міста)» у м. Львові, які безпосередньо виконуються підрядною організацією ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» відповідно до укладеного договору підряду. 
Відтак, положення розділів 12, 13 Правил благоустрою стосуються підрядних організацій, які виконують будівельні роботи на об`єктах благоустрою, та не розповсюджуються на замовників будівельних робіт, зокрема на ЛКП «Львівавтодор». 
Більше того, із службової записки та оскаржуваного Наказу не вбачається, що 16.03.2026 була зафіксована аварія на інженерних мережах по вулиці Личаківській у м. Львові. Тобто, Відповідачем не підтверджено належними та достовірними доказами факт аварії на інженерних мережах, виключно за наявності якої застосовуються положення розділу 13, та, зокрема, пункту 13.5. Правил благоустрою. 
Отже, Позивач, як директор ЛКП «Львівавтодор», не є належним суб`єктом у цьому випадку, а притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з порушенням норм пункту 13.5. Правил благоустрою є необґрунтованим та безпідставним з боку Відповідача. 
Крім зазначеного вище, зауважує, що розділ 14 Правил благоустрою передбачає адміністративну відповідальність за порушення у сфері благоустрою та відшкодування шкоди, заподіяної об`єктам благоустрою Львівської міської територіальної громади, зокрема, наприклад, за самовільне виконання робіт без оформлення дозволу на тимчасове порушення благоустрою (п. 14.1.20.). 
4. Відсутність вини Позивача. Вказує, що відповідачем не було встановлено та підтверджено: 1) чи безпосередньо сам Позивач приймав рішення про перекриття смуги руху на ділянці дороги; чи Позивач давав відповідні вказівки; чи міг і повинен був Позивач запобігти «несанкціонованому перекриттю смуги руху транспорту». Ураховуючи вказане, вважає, що відсутня персональна вина Позивача, а тому відсутній і склад дисциплінарного проступку. 
5. Відповідачем порушено процедуру притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, вказує на те Відповідач застосував дисциплінарне стягнення без з`ясування позиції Позивача та без оцінки всіх наявних обставин, що є грубим порушенням імперативних вимог статті 149 КЗпП України. 
Таким чином, оскаржуваний Наказ є протиправним та підлягає скасуванню. 
Представником відповідача надіслано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечує позовні вимоги у повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень покликається на те, що оскаржуваний наказ прийнятий уповноваженим органом у межах наданих повноважень, у спосіб та з підстав, визначених Кодексом законів про працю України, контрактом з керівником ЛКП «Львівавтодор», Статутом підприємства та іншими нормативними актами. Вказує, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення стало неналежне виконання Позивачем посадових обов`язків керівника ЛКП «Львівавтодор», що проявилось у незабезпеченні належної організації виконання робіт на об`єкті «Капітальний ремонт вул. Личаківська (від вул. Букової до межі міста)» у м. Львові, неналежному контролі за діяльністю підрядної організації та недотриманні вимог щодо організації дорожнього руху під час проведення робіт, що призвело до суттєвого ускладнення транспортної ситуації. Позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підтверджуються належними доказами. 
1. Щодо доводів Позивача про відсутність порушення трудових обов`язків зазначає, шо правовий статус директора комунального підприємства передбачає не лише формальне здійснення управлінських функцій, а й обов`язок забезпечення належної організації роботи підприємства, координації діяльності структурних підрозділів, контролю за діяльністю підрядних організацій та дотримання вимог законодавства під час реалізації проєктів, замовником яких виступає підприємство. Посада директора комунального підприємства передбачає підвищений стандарт управлінської відповідальності. Керівник підприємства, як особа, якій територіальна громада делегувала управління важливими об`єктами транспортної інфраструктури, несе не лише формальний обов`язок підписання документів, але й публічно-правову відповідальність за належну організацію процесів, які прямо впливають на безпеку, комфорт та повсякденне життя мешканців міста. Вказує, що Позивач помилково ототожнює безпосереднє виконання будівельних робіт із управлінською відповідальністю керівника підприємства. А сам факт укладення договору підряду не припиняє обов`язку замовника робіт забезпечувати належну організацію виконання таких робіт, здійснювати контроль за їх проведенням та забезпечувати дотримання вимог законодавства. Як замовник робіт ЛКП «Львівавтодор» було відповідальним за організацію взаємодії між усіма учасниками процесу виконання робіт, а директор підприємства — за належне виконання цих функцій 
2. Вказує, що Позивач безпідставно стверджує про недоведеність фактичних обставин, викладених у службовій записці начальника управління безпеки та вуличної інфраструктури від 16.03.2026 № 4-3701-16216. Так, до службової записки були долучені фотоматеріали, які підтверджують проведення дорожніх робіт із фактичним обмеженням руху транспорту та встановленням дорожніх огороджень. 
Для вирішення питання про наявність дисциплінарного проступку роботодавець вправі оцінювати всі наявні матеріали у їх сукупності, зокрема службові записки, доповідні, фотоматеріали, пояснення працівників та інші документи, які підтверджують неналежне виконання працівником трудових обов`язків. Наявність значного ускладнення руху транспорту була очевидною з огляду на характер проведених робіт, місце їх виконання, інтенсивність транспортного потоку на вул. Личаківській та фактичне звуження проїзної частини. 
При цьому Позивач не надав жодного доказу, який би підтверджував належну організацію дорожнього руху, отримання необхідних погоджень, належну організацію реверсивного руху чи вжиття інших заходів для мінімізації негативних наслідків для учасників дорожнього руху. Посилання Позивача на відсутність транспортної аналітики або спеціальних досліджень є спробою штучно завищити стандарт доказування у трудовому спорі. 
Відсутність завчасного інформування учасників дорожнього руху, органів місцевого самоврядування, перевізників та мешканців міста про заплановані обмеження руху свідчить про неналежну організацію виконання робіт та відсутність належної координації дій з боку керівника підприємства. Більше того, публічний анонс проведення робіт та перекриття руху був розміщений у медіа лише 18.03.2026 (фотосвітлини додаються), тобто вже після виявлення дисциплінарного проступку та застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що додатково підтверджує відсутність належної попередньої організації та інформаційного супроводу виконання робіт. Таким чином, викладені у службовій записці обставини були достатніми для висновку про неналежне виконання Позивачем посадових обов`язків. 
3.Вказує, що посилання Позивача на те, що Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади не поширюються на ЛКП «Львівавтодор», є помилковими та штучно звужують сферу відповідальності підприємства. 
ЛКП «Львівавтодор» є комунальним підприємством, діяльність якого безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням функціонування об`єктів транспортної інфраструктури міста. Те, що підприємство не є балансоутримувачем дороги, не звільняє його та керівника підприємства від обов`язку дотримання вимог законодавства та локальних нормативних актів щодо організації дорожнього руху при проведенні робіт, а також належного здійснення діяльності підприємства, що визначена Статутом ЛКП «Львівавтодор», зокрема пунктами 2.2.7, 2.2.12 Статуту. 
У даному випадку правове значення має не статус балансоутримувача, а фактична участь підприємства у процесі організації та виконання робіт, які вплинули на організацію дорожнього руху. 
Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 12.04.2019 №330 «Про надання функцій замовника ЛКП «Львівавтодор» на проектування, будівництво та капітальний ремонт об`єктів дорожнього господарства м. Львова», ЛКП «Львівавтодор» було надано функції замовника на проектування, будівництво та капітальний ремонт об`єктів, зокрема “Капітальний ремонт вул. Личаківської (від вул. Букової до межі міста)“. Пункт 2.4.15 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 19.12.2024 № 5766 (надалі Правила благоустрою), прямо передбачає, що обмеження або перекриття дорожнього руху здійснюється відповідно до вимог законодавства. 
Саме недотримання цих вимог і стало підставою для дисциплінарного реагування. 
Твердження Позивача про те, що порушення Правил благоустрою може тягнути виключно адміністративну відповідальність, є юридично необґрунтованим. 
Дисциплінарна відповідальність у цьому випадку застосована не за самостійне порушення Правил благоустрою як адміністративне правопорушення, а за неналежне виконання директором підприємства своїх трудових обов`язків. 
Тобто дисциплінарне стягнення ґрунтується на оцінці дій працівника у межах трудових правовідносин, а не в межах провадження про адміністративне правопорушення. 
4. Вина Позивача полягає у неналежному виконанні організаційно-розпорядчих функцій керівника підприємства. Як директор ЛКП «Львівавтодор» Позивач був зобов`язаний забезпечити належну координацію робіт, дотримання вимог законодавства та контроль за діяльністю підрядної організації. Невжиття необхідних організаційних заходів, що призвело до несанкціонованого обмеження руху транспорту та ускладнення транспортної ситуації, свідчить про неналежне виконання посадових обов`язків. Для дисциплінарної відповідальності достатнім є встановлення факту неналежного виконання працівником своїх трудових обов`язків унаслідок умислу або необережності. Керівник підприємства не може бути звільнений від відповідальності лише з підстав того, що певні дії фізично виконувались іншими особами або підрядними організаціями. Водночас Позивач не довів, що вжив усіх необхідних заходів для належної організації робіт та недопущення порушень. 
5. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що окремі процедурні недоліки не можуть бути безумовною підставою для скасування дисциплінарного стягнення у випадку доведеності факту неналежного виконання працівником трудових обов`язків. Правова позиція щодо відсутності безумовних підстав для скасування дисциплінарного стягнення у разі невитребування письмових пояснень неодноразово висловлювалась Верховним Судом України та Верховним Судом. 
Так, у постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі № 6-2801цс15 зроблено висновок про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. 
Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами. 
12.05.2026 року стороною позивача надіслано до суду відповідь на відзив, у якій сторона позивача підтримала усе зазначене ними у позовній заяві та додатково повідомила, що відповідач у відзиві змінив підстави дисциплінарного стягнення, оскільки позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за «порушення Правил благоустрою та здійснення несанкціонованого перекриття смуги для руху транспорту на вул. Личаківській», проте у відзиві відповідач посилається на те, що «підставою для застосування дисциплінарного стягнення стало неналежне виконання позивачем посадових обов`язків керівника ЛКП «Львівавтодор», що проявилось у незабезпеченні належної організації виконання робіт на об`єкті та неналежному контролі за діяльністю підрядної організації та недотриманні вимог щодо організації дорожнього руху під час проведення робіт», що призвело до суттєвого ускладнення транспортної ситуації. Крім цього, відповідач так і не навів переконливих аргументів на спростування доводів позивача про неналежного суб`єкта, не довів конкретного порушення трудового обов`язку позивача та провину останнього. Щодо долучених до відзиву скріншотів із соціальних мереж вважає такі неналежним та недопустимим доказом, оскільки з таких фото не можливо встановити ті обставини, на які посилається сторона відповідача. У відзиві відповідач фактично визнав порушення ст. 149 КЗпПУ.
В додаткових поясненнях від 28.05.2028 сторона відповідача додатково аргументує позицію щодо безпідставності позовних вимог з врахуванням позиції позивача наведеній у відповіді на відзив.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.
20.04.2026 ОСОБА_1 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2026 року визначено головуючу суддю Ціпивко І.І. для розгляду справи.
Ухвалою судді Личаківського районного суду міста Львова Ціпивко І.І. від 21.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання.
11.05.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
12.05.2026 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 25.05.2026 року клопотання позивача задоволено та постановлено перейти до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання у справі на 28.05.2026 року 11.00 год.
28.05.2026 позивачем подано додаткові пояснення щодо позову.
28.05.2026 представником відповідача подано клопотання про відкладення судового засідання.
28.05.2026 року розгляд справи у судовому засіданні відкладено (протокольно) за клопотанням представника відповідача та призначено до розгляду на 16.06.2026 року.
16.06.2026 року оголошено перерву у судовому засіданні.
Розгляд справи по суті відбувся 01.07.2026 року за участі представників сторін. Судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 12:00 год. 10.07.2026 року Проте, у зв?язку з тимчасовою непрацездатністю судді, проголошення судового рішення відбулося 13.07.2026.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.
Позивач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді. Причини неявки суду не повідомив та клопотань про розгляд справи без його участі не надіслав.
Представник позивача адвокат Баркар Г.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задовольнити та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, письмовій відповіді на відзив та письмових додаткових пояснень, що долучені до справи. 
Представник відповідача Забарило О.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Підтримав усі подані ним попередньо письмові заперечення та пояснення по справі.
Суд відповідно до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.
Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
В будь-якому випадку право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх в апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.
Відтак суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З долученої до матеріалів справи (в системі документообігу суду Д-3), та дослідженої судом копії Статуту ЛКП «Львівавтодор» встановлено, що Львівське комунальне підприємство «Львівавтодор» (надалі Підприємство, ЛКП «Львівавтодор») є унітарним підприємством, заснованим на комунальній власності Львівської міської територіальної громади, та правонаступником Львівського комунального автотранспортно-дорожнього підприємства №1339, яке створене відповідно до наказу Міністра житлового господарства УРСР від 07.12.1981 № 364. Львівське комунальне автотранспортно-дорожнє підприємство № 1339 було перейменоване у Львівське комунальне підприємство «Львівавтодор» згідно з ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 № 381. Власником підприємства є Львівська міська територіальна громада. Засновником підприємства є Львівська міська рада (надалі Засновник), яка виступає від імені та в інтересах Львівської міської територіальної громади. Підприємство підпорядковане департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, яке є представником Засновника і є органом, до сфери управління якого належить Підприємство (надалі – Уповноважений орган). У своїй діяльності Підприємство керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, ухвалами Львівської міської ради, іншими нормативними актами та цим Статутом.
Згідно з пунктом 2.1. розділу 2 Статуту Підприємство утворено з метою: 2.1.1. Отримання прибутку від провадження господарської діяльності для забезпечення належного утримання, ефективної експлуатації комунального майна та розвитку Підприємства. 2.1.2. Організації утримання у належному технічному стані та розвитку мережі автомобільних доріг і вулиць, мостів та інших штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху автотранспорту на них, задоволення потреб міського господарства у вдосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури Львівської міської територіальної громади, що обслуговується. 2.1.3. Реалізації єдиної транспортної політики у дорожньо-транспортному комплексі, що здійснює Львівська міська рада, щодо розвитку та утримання існуючої мережі автомобільних доріг та вулиць в межах фінансових ресурсів, що скеровуються на дорожнє господарство відповідно до законодавства України. 2.1.4. Виконання функцій замовника щодо будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг та вулиць, а також інших інженерних комунікацій, споруд та об`єктів. 2.1.5. Підготовки та організації виконання програм з питань забезпечення надійного і безпечного руху автомобільними дорогами та вулицями. 2.1.6. Надання послуг з механізованого прибирання вулиць і площ. 2.1.7. Санітарного прибирання (ручного та механізованого) доріг, велодоріжок, тротуарів, скверів та газонів. 2.1.8. Очистки дощоприймачів і каналізаційних стоків.
При цьому, відповідно до п. 2.2. Предметом діяльності Підприємства є: (серед іншого) 2.2.1. Організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг та вулиць, а також відповідних інженерних комунікацій, споруд та об`єктів. 2.2.3. Виконання проектних та проектно-пошукових робіт. 2.2.4. Фінансування робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання мережі автомобільних доріг та вулиць, мостів та інших штучних споруд відповідно до законодавства України. 2.2.8. Технічний нагляд за будівництвом, реконструкцією, капітальним ремонтом та утриманням автомобільних доріг і вулиць, мостів, інших штучних споруд об`єктів. 2.2.9. Аналіз інформації про стан автомобільних доріг і вулиць та безпеки дорожнього руху, організації проведення діагностики і оцінки транспортноексплуатаційної якості зазначених доріг, відповідних інженерних мереж і споруд, розробки і реалізації заходів щодо поліпшення їх якості. 2.2.10. Розробка і здійснення у взаємодії з органами Національної поліції заходів з питань безпечної експлуатації автомобільних доріг, мостів та інших штучних споруд. 2.2.12. Здійснення контролю за умовами виконання контрактів та угод будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг та вулиць, мостів, інших штучних споруд та об`єктів. 2.2.13. Реалізація технічної політики з впровадження прогресивних проектних рішень, сучасних матеріалів та новітніх технологій. 2.2.35. Допоміжне обслуговування наземного транспорту. 
Пунктом 4.2 Статуту визначено обов`язки Підприємства: 4.2.1. Забезпечувати своєчасну сплату податків, зборів та інших відрахувань до бюджетів та державних цільових фондів згідно з законодавством України. 4.2.2. Здійснювати реконструкцію, модернізацію, капітальний ремонт основних засобів, забезпечувати своєчасне освоєння нових виробничих потужностей та введення у дію придбаного обладнання. 4.2.3. Здійснювати цільове, ефективне та раціональне використання і збереження майна комунальної власності Львівської міської територіальної громади. 4.2.4. Забезпечувати економне та раціональне використання ресурсів Підприємства. 4.2.5. Створювати належні умови для високопродуктивної праці, забезпечення дотримання вимог законодавства України про працю, правил та норм охорони праці, техніки безпеки, соціального страхування. 4.2.6. Дотримуватися вимог та здійснювати заходи щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, запобігання псуванню, забрудненню, засміченню та виснаженню природних ресурсів, недопущення зниження їхньої якості у процесі здійснення господарської діяльності, забезпечення екологічної безпеки. 4.2.7. Звітувати про свою фінансово-економічну діяльність у порядку та строки, встановлені законодавством України. 4.2.8. Своєчасно виконувати показники затверджених річних фінансових планів Підприємства. 4.2.9. Організовувати будівництво, реконструкцію та ремонт доріг, вулиць, мостів та інших споруд, а також: 4.2.9.1. Здійснювати заходи для підвищення техніко-експлуатаційних параметрів та економічних характеристик автомобільних доріг та вулиць, створення їх мережі, що відповідає сучасним вимогам учасників дорожнього руху. 4.2.9.2. Розробляти перспективні плани розвитку дорожнього господарства. 4.2.9.3. Сприяти впровадженню прогресивних проектних рішень, нових матеріалів, сучасних енергозберігаючих технологій, ефективних методів організації робіт тощо. 4.2.9.4. Розробляти пропозиції до програми дорожніх робіт на черговий рік для затвердження у встановленому порядку і забезпечення її виконання. 4.2.9.5. Готувати розрахунки і обґрунтування потреби у фінансових ресурсах на черговий рік. 4.2.9.6. Забезпечувати фінансування дорожніх робіт у межах надходження коштів зі всіх джерел. 4.2.9.7. Здійснювати технічний нагляд за будівництвом, реконструкцією, капітальним ремонтом та утриманням автомобільних доріг та вулиць, мостів та інших штучних споруд.
Також судом встановлено, що органами управління Підприємством є Засновник, Уповноважений орган та директор підприємства (п. 6.1). Директор є вищою посадовою особою Підприємства, що здійснює поточне управління Підприємством, забезпечує реалізацію статутних цілей, мети та основних завдань Підприємства, а також виконання рішень Засновника та Уповноваженого органу. Призначення директора на посаду відбувається через укладення з ним контракту. Контракт укладає Уповноважений орган після погодження кандидатури міським головою (п. 6.7 та 6.8). 
Відповідно до п. 6.10 Статуту до повноважень директора Підприємства належить: 6.10.1. Керувати поточною діяльністю Підприємства. 6.10.2. Представляти без доручення інтереси Підприємства та діяти від його імені у відносинах з іншими юридичними особами та громадянами як в Україні, так і за кордоном. 6.10.3. Видавати довіреності, у тому числі з правом передоручення. 6.10.4. Відкривати у банках розрахунковий тат інші рахунки. 6.10.5. Здійснювати операції щодо розпорядження майном та коштами Підприємства, у тому числі банківські операції, у встановленому законодавством України порядку та у межах наданих йому повноважень. 6.10.6. Укладати від імені Підприємства господарські та інші договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, здійснювати інші правочини. 6.10.7. Визначати та затверджувати структуру Підприємства, затверджувати штатні розписи за погодженням з Уповноваженим органом, положення про відділи, служби, а також посадові інструкції працівників, правила внутрішнього трудового розпорядку, забезпечувати їхнє дотримання всіма працівниками. 6.10.8. Приймати та звільняти з посади працівників Підприємства, у тому числі головного бухгалтера, головного інженера, керівників філій, структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділів, відділень дільниць та інших аналогічних підрозділів Підприємства). Заступника директора Підприємства призначає на посаду і звільняє з посади директор Підприємства за погодженням з Уповноваженим органом. 6.10.9. Видавати накази та розпорядження, обов`язкові для виконання працівниками Підприємства. 6.10.10. Вживати до працівників заходи заохочення та дисциплінарного стягнення. 6.10.11.. Укладати колективний договір і нести відповідальність за його виконання. 6.10.12. Затверджувати положення про фонди Підприємства. 6.10.13. Здійснювати у межах законодавства України будь-які інші дії, необхідні для досягнення мети створення Підприємства, за винятком тих, які відповідно до Статуту належать до виключної компетенції Засновника чи Уповноваженого органу. 
При цьому Директор Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства за винятком тих, що віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування, органів державної влади, а також інших органів управління Підприємства. Директор несе персональну відповідальність за дотримання Статуту Підприємства та законодавства України, за результати діяльності Підприємства, у тому числі за стан фінансово-господарської діяльності, збереження майна тощо (п. 6.11 та 6.12).
Згідно наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 127-к від 02.08.2021 року «Про прийняття за контрактом директора Львівського комунального підприємства «Львівавтодор», прийнято ОСОБА_1 на посаду директора Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» за контрактом з посадовим окладом згідно затвердженого штатного розпису, терміном на 1 рік з 03.08.2021 року по 02.08.2022 року, включно.
Наказом Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради № 27 від 19.11.2021 року «Про внесення змін до контракту з керівником Львівського комунального підприємства «Львівавтодор», внесено зміни до Контракту з директором Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» Власюком Миколою Васильовичем від 02.08.2021 року шляхом зміни уповноваженого органу з департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.
Наказом департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради № 362-К від 02.08.2022 року «Про продовження терміну дії контракту директора Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» Миколи Власюка», продовжено термін дії контракту ОСОБА_1 директора Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» терміном на 03 роки, з 03.08.2022 року по 02.08.2025 року, включно.
Наказом департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради № 491-К від 01.08.2022 року «Про продовження терміну дії контракту директора Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» Миколи Власюка», продовжено термін дії контракту ОСОБА_1 директора Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» терміном на 02 роки, з 03.08.2025 року по 02.08.2027 року, включно.
Судом встановлено, що згаданим контрактом серед іншого визначено (Розділ 2) права та обов?язки сторін (керівника та уповноваженого органу) Так, відповідно до п. 2.1. Керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво організує його забезпечує виконання виробничо-господарську, соціально-побутову Підприємством, та іншу діяльність, завдань Підприємства, передбачених законодавством, статутом Підприємства та цим контрактом. Згідно з п 2.2. Керівник зобов?язаний: 2.2.1. Безумовно дотримуватись норм законодавства. України. 2.2.2 Забезпечувати своєчасне і повне внесення платежів до бюджету. включаючи внески до Пенсійного фонду України, державних цільових фондів, виплату заробітної плати працівникам. 2.2.3. Забезпечувати цільове використання бюджетних, позабюджетних та спеціальних коштів. 2.2.4. Забезпечувати нормування праці на Підприємстві відповідно до вимог законодавства України. 2.2.5. Забезпечувати виконання додаткових угод, якщо такі угоди укладались до контракту. 2.3. Забезпечувати складання у встановленому порядку річного фінансового плану Підприємства та подавати його на затвердження Уповноваженому органу згідно із встановленими термінами, визначеними рішенням виконавчого комітету. 2.4. Подавати у встановленому порядку Уповноваженому органу квартальну та річну фінансову звітність, звіт про виконання фінансового плану Підприємства. У разі невиконання фінансового плану Керівник подає Уповноваженому органу разом із звітом пояснення щодо причин його невиконання. 2.5. Забезпечувати зменшення дебіторської та кредиторської заборгованостей. 2.6. Не допускати заборгованості із виплати заробітної плати. 2.7. Здійснювати контроль за належним зовнішнім виглядом працівників під час виконання професійних обов?язків. 2.8 Забезпечувати виконання системи організації робочого простору за методологією 5S. 2.9. Впроваджувати дієву систему мотивації для працівників. 2.10. Покращувати фінансовий результат підприємства у порівнянні з попереднім аналогічним періодом. 2.11. Щоквартально до 25 числа місяця, що настає за звітним періодом. Подавати Уповноваженому органу звіт про виконання контракту. Річний звіт про виконання контракту подавати до 15 лютого року, що настає за звітним, за встановленою формою. 2.12. Керівнику належать закріплені за ним повноваження і права, які поширюються на Підприємство законодавчими та іншими нормативними актами, а також передбачені статутом Підприємства та цим контрактом.
Згідно службової записки начальника Управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Максима Смілевського від 16.03.2026 року встановлено, що 16.03.2026 року на вул. Личаківській у м.Львові (в районі заводу «Ензим») було виявлено перекриття смуги руху на ділянці дороги, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку шляхом встановлення делініаторів та дорожніх огороджень для проведення дорожніх ремонтних робіт. На зазначеній ділянці дороги також знаходилася дорожня техніка, яка виконувала дорожні роботи. Замовником виконання таких робіт є ЛКП «Львівавтодор». Встановлено, що наказ Департаменту на перекриття руху на вказаній ділянці не видавався та інформація про перекриття руху не була оприлюднена у засобах масової інформації, що створило суттєві незручності для учасників дорожнього руху. У зв`язку з перекриттям було повністю заблоковано смугу руху у напрямку від м. Винники до центральної частини м. Львова. У результаті зазначених дій утворилися значні затори, що призвело до ускладнення руху транспорту. 
Наказом Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради № 114-к від 16.03.2026 року накладено дисциплінарне стягнення на директора Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» ОСОБА_1 у вигляді догани, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, передбачених контрактом у частині забезпечення виконання завдань Львівським комунальним підприємством «Львівавтодор», передбачених статутом підприємства, а саме здійсненням несанкціонованого перекриття смуги для руху транспорту на вул. Личаківській (в районі заводу Ензим) шляхом встановлення делініаторів та дорожніх огороджень для проведення дорожніх ремонтних робіт, що призвело до суттєвого ускладнення руху транспорту та затримки руху громадського транспорту в напрямку від м. Винники до центральної частини м. Львова.
Відповідно до наказу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури № 60 від 05.10.2023 року «Про деякі питання проведення ремонтних робіт, що передбачають зміну організації дорожнього руху», встановлено обов?язок Львівському комунальному підприємству «Львіватодор» погоджувати з департаментом міської мобільності та вуличної інфраструктури місце, час та термін проведення ремонтних робіт, що передбачають зміну організації дорожнього руху не пізніше ніж за 7 календарних днів до початку їх проведення, розробляти та погоджувати перелік заходів організації дорожнього руху та способів організації дорожнього руху, погоджувати тимчасову схему організації дорожнього руху з Управлінням патрульної поліції у Львівській області, розпочинати та проводити ремонтні роботи, що передбачають зміну організації дорожнього руху у термін, передбачений відповідним наказом про їх проведення, у разі зміни схеми руху громадського транспорту у звязку з проведенням ремонтних робіт, що передбачають зміну організації дорожнього руху, забезпечити розміщення інформації про зміну схеми руху на зупинках громадського транспорту у строк не пізніше ніж за одну добу до початку проведення робіт (відповідальні: директор ЛКП «Львіватодор» та директор ЛКП «Львівелектротранс»).
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з незгодою позивача із застосуванням щодо нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
До спірних правовідносин, котрі виникли між сторонами підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).
Так, однією із засад судочинства, регламентованих пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються Законодавством про працю. Судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.
Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. 
Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до деяких працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов`язки, зазначено у статті 147 КЗпП. Так, за порушення трудової дисципліни до загального кола працівників може застосовуватися лише один із таких заходів стягнення: догана; звільнення.
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть передбачатися для деяких категорій працівників і інші дисциплінарні стягнення. Право вибору стягнення за порушення трудової дисципліни належить роботодавцеві й не обов`язково у послідовності, зазначеній у статті 147 КЗпП. Відповідно до ч. 3 ст. 149 КЗпП при обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Згідно з положеннями ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок.
Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
До аналогічних висновків при розгляді такої категорії справ прийшов і Верховний Суд в постанові у справі № 554/9493/17 від 22.07.2020.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені статтями 147-149КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.
До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).
Згідно зі ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Дана норма узгоджується з правовою позицією ВСУ в постанові від 19.10.2016 (справа № 6-2801цс15), відповідно до якої пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
Аналіз викладених вище норм вказує, що під час вирішення питання про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності на роботодавцеві лежить обов`язок щодо визначення: в чому конкретно проявилося порушення працівником трудової дисципліни з додержанням власником або уповноваженим ним органом, передбачених статтями 147-149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, зазначення фактичних обставин вчинення дисциплінарного проступку. Для накладення дисциплінарного стягнення необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку.
Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог шляхом надання доказів є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України).
Пленум Верховного Суду України в пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо трудових правовідносин, вимоги позивача стосуються порушення його трудових прав (накладення дисциплінарного стягнення у виді догани).
Так, у позові та інших заявах щодо спору позивач вказує як на відсутність підстав для накладення на нього дисциплінарного стягнення (відсутність порушення трудових обов?язків; недоведені інкримінованих обставин), так і порушення порядку накладення дисциплінарного стягнення (невідібрання письмових пояснень).
Доводи відповідача зводяться до обгрунтування підставності застосування дисциплінарного стягнення у виді догани відповідно до норм Закону.
Надаючи оцінку аргументам сторін, суд вважає аргументи позивача помилковими, аргументи відповідача належним чином обґрунтованими та мотивованими.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі укладеного контракту (дія якого продовжувалася) є директором Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» 03.08.2021 року по 02.08.2027 року, включно.
Згідно п. 1.3 Контракту, керівник, який уклав цей контракт, є повноважним представником підприємства під час реалізації прав, повноважень, функцій, обов`язків підприємства, передбачених законодавством України, статутом підприємства, іншими обов`язковими для підприємства документами.
Також судом встановлено, що згаданим контрактом серед іншого визначено (Розділ 2) права та обов?язки сторін (керівника та уповноваженого органу) Так, відповідно до п. 2.1. Керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво організує його забезпечує виконання виробничо-господарську, соціально-побутову Підприємством, та іншу діяльність, завдань Підприємства, передбачених законодавством, статутом Підприємства та цим контрактом. Згідно з п 2.2. Керівник зобов?язаний: Безумовно дотримуватись норм законодавства. України (2.2.1). Керівнику належать закріплені за ним повноваження і права, які поширюються на Підприємство законодавчими та іншими нормативними актами, а також передбачені статутом Підприємства та цим контрактом (2.12).
Згідно з пунктом 2.1. розділу 2 Статуту Підприємство (ЛКП «Львівавтодор») утворено з метою: Організації утримання у належному технічному стані та розвитку мережі автомобільних доріг і вулиць, мостів та інших штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху автотранспорту на них, задоволення потреб міського господарства у вдосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури Львівської міської територіальної громади, що обслуговується. Виконання функцій замовника щодо будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг та вулиць, а також інших інженерних комунікацій, споруд та об`єктів. Підготовки та організації виконання програм з питань забезпечення надійного і безпечного руху автомобільними дорогами та вулицями. 
При цьому, відповідно до п. 2.2. Предметом діяльності Підприємства є: (серед іншого) 2.2.1. Організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг та вулиць, а також відповідних інженерних комунікацій, споруд та об`єктів. 2.2.3. Виконання проектних та проектно-пошукових робіт. 2.2.7. Здійснення функцій замовника з усього комплексу дорожніх робіт. 2.2.8. Технічний нагляд за будівництвом, реконструкцією, капітальним ремонтом та утриманням автомобільних доріг і вулиць, мостів, інших штучних споруд об`єктів. 2.2.9. Аналіз інформації про стан автомобільних доріг і вулиць та безпеки дорожнього руху, організації проведення діагностики і оцінки транспортноексплуатаційної якості зазначених доріг, відповідних інженерних мереж і споруд, розробки і реалізації заходів щодо поліпшення їх якості. 2.2.10. Розробка і здійснення у взаємодії з органами Національної поліції заходів з питань безпечної експлуатації автомобільних доріг, мостів та інших штучних споруд. 2.2.12. Здійснення контролю за умовами виконання контрактів та угод будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг та вулиць, мостів, інших штучних споруд та об`єктів.
Пунктом 4.2 Статуту визначено обов`язки Підприємства серед яких: 4.2.9.7. Здійснювати технічний нагляд за будівництвом, реконструкцією, капітальним ремонтом та утриманням автомобільних доріг та вулиць, мостів та інших штучних споруд.
Також судом встановлено, що органами управління Підприємством є Засновник, Уповноважений орган та директор підприємства (п. 6.1). Директор є вищою посадовою особою Підприємства, що здійснює поточне управління Підприємством, забезпечує реалізацію статутних цілей, мети та основних завдань Підприємства, а також виконання рішень Засновника та Уповноваженого органу. Призначення директора на посаду відбувається через укладення з ним контракту. Контракт укладає Уповноважений орган після погодження кандидатури міським головою (п. 6.7 та 6.8). 
Відповідно до п. 6.10 Статуту до повноважень директора Підприємства належить (серед іншого): 6.10.1. Керувати поточною діяльністю Підприємства. 6.10.2. Представляти без доручення інтереси Підприємства та діяти від його імені у відносинах з іншими юридичними особами та громадянами як в Україні, так і за кордоном. 6.10.13. Здійснювати у межах законодавства України будь-які інші дії, необхідні для досягнення мети створення Підприємства, за винятком тих, які відповідно до Статуту належать до виключної компетенції Засновника чи Уповноваженого органу. 
При цьому Директор Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства за винятком тих, що віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування, органів державної влади, а також інших органів управління Підприємства. Директор несе персональну відповідальність за дотримання Статуту Підприємства та законодавства України, за результати діяльності Підприємства, у тому числі за стан фінансово-господарської діяльності, збереження майна тощо (п. 6.11 та 6.12).
Тобто, правовий статус директора комунального підприємства передбачає не лише формальне здійснення управлінських функцій, а й обов?язок забезпечення належної організації роботи підприємства, координації діяльності структурних підрозділів, контролю за діяльністю підрядних організацій та дотримання вимог законодавства під час реалізації проєктів, замовником яких виступає підприємство.
Посада директора комунального підприємства передбачає підвищений стандарт управлінської відповідальності. Керівник підприємства, як особа, якій територіальна громада делегувала управління важливими об?єктами транспортної інфраструктури, несе не лише формальний обов?язок підписання документів, але й публічно-правову відповідальність за належну організацію процесів, які прямо впливають на безпеку, комфорт та повсякденне життя мешканців міста та належне виконанням службових обов`язків, передбачених контрактом у частині забезпечення виконання завдань Львівським комунальним підприємством «Львівавтодор», передбачених статутом підприємства.
При розгляді справи встановлено, що ЛКП «Львівавтодор» є комунальним підприємством, діяльність якого безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням функціонування об`єктів транспортної інфраструктури міста.  Підприємство виступало замовником робіт з капітального ремонту вулиці, організовувало їх проведення та відповідало за координацію процесу виконання робіт.  Те, що підприємство не є балансоутримувачем дороги, не звільняє його та керівника підприємства від обов`язку дотримання вимог законодавства та локальних нормативних актів щодо організації дорожнього руху при проведенні робіт, а також належного здійснення діяльності підприємства, що визначена Статутом ЛКП «Львівавтодор», зокрема пунктами 2.2.7, 2.2.12 Статуту.
В контексті наведеного заслуговує на увагу наказ № 60 від 05.10.2023 року «Про деякі питання проведення ремонтних робіт, що передбачають зміну організації дорожнього руху», встановлено обов?язок Львівському комунальному підприємству «Львіватодор» погоджувати з департаментом міської мобільності та вуличної інфраструктури місце, час та термін проведення ремонтних робіт, що передбачають зміну організації дорожнього руху не пізніше ніж за 7 календарних днів до початку їх проведення, розробляти та погоджувати перелік заходів організації дорожнього руху та способів організації дорожнього руху, погоджувати тимчасову схему організації дорожнього руху з Управлінням патрульної поліції у Львівській області, розпочинати та проводити ремонтні роботи, що передбачають зміну організації дорожнього руху у термін, передбачений відповідним наказом про їх проведення, у разі зміни схеми руху громадського транспорту у зв?язку з проведенням ремонтних робіт, що передбачають зміну організації дорожнього руху, забезпечити розміщення інформації про зміну схеми руху на зупинках громадського транспорту у строк не пізніше ніж за одну добу до початку проведення робіт (відповідальні: директор ЛКП «Львіватодор» та директор ЛКП «Львівелектротранс»).
Обізнаність позивача про його існування та зміст не заперечувалась.
У даному випадку правове значення має не статус балансоутримувача, а фактична участь підприємства у процесі організації та виконання робіт, які вплинули на організацію дорожнього руху, та тим самим розкривають виконання директором службових обов`язків, передбачених контрактом у частині забезпечення виконання завдань Львівським комунальним підприємством «Львівавтодор», передбачених статутом підприємства.  Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 12.04.2019 №330 «Про надання функцій замовника ЛКП «Львівавтодор» на проектування, будівництво та капітальний ремонт об`єктів дорожнього господарства м. Львова», ЛКП «Львівавтодор» було надано функції замовника на проектування, будівництво та капітальний ремонт об`єктів, зокрема “Капітальний ремонт вул. Личаківської (від вул. Букової до межі міста) (текст розміщений в публічному доступі на сайті ЛМР). 
Пункт 2.4.15 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 19.12.2024 № 5766 (надалі Правила благоустрою, текст розміщений в публічному доступі на сайті ЛМР), прямо передбачає, що обмеження або перекриття дорожнього руху здійснюється відповідно до вимог законодавства. 
Саме недотримання цих вимог і стало підставою для дисциплінарного реагування.
Реагування відбулося на підставі службової записки від 16.03.2026 №4-3701-16216, яка на думку суду є належним службовим документом, складеним уповноваженою посадовою особою в межах виконання службових повноважень. До службової записки були долучені фотоматеріали, які підтверджують проведення дорожніх робіт із фактичним обмеженням руху транспорту та встановленням дорожніх огороджень. 
Більше того, судом при розгляді справи встановлено, що службова записка складена за результатом огляду , обговорення та дослідження місця події, за участі як представників уповноваженої особи, так і замовника (в особі директора Власюка М.В). 
Оцінюючи подані сторонами докази та наведені аргументи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , як директор Львівського комунального підприємства «Львівавтодор», в силу покладних на нього посадових обов`язків вчинив неналежне виконанням службових обов`язків, передбачених контрактом у частині забезпечення виконання завдань Львівським комунальним підприємством «Львівавтодор», передбачених статутом підприємства та не вжив відповідних та достатніх заходів для організації контролю за умовами виконання контрактів та угод з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг та вулиць, мостів, інших штучних споруд та об`єктів, внаслідок чого відбулось фактичне обмеження руху, що спричинило негативні наслідки для громади, які відображені у відповідних публікаціях.
Позивач не навів переконливих доказів на підтвердження того, що службові обов`язки, передбачені контрактом у частині забезпечення виконання завдань Львівським комунальним підприємством «Львівавтодор», передбачених статутом підприємства ним виконувалися належно; не довів що обов`язок з організації та контролю за проведенням дорожніх робіт задля безперешкодного користування жителями громади міською дорогою покладено на іншу особу, оскільки таке спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами у справі, а саме контрактом та статутом.
Судом критично оцінюється твердження позивача про відповідальність підрядника (ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ ПІВДЕНЬ») за створення відповідної критичної ситуації на дорозі (встановлення відповідних дорожніх конструкцій, делініаторів та обмеження руху транспортних засобів), оскільки таке не виключає відповідальності позивача у першу чергу за організацію відповідних дорожніх робіт (їх погодження), та контролю за виконанням таких робіт.
Вимога до керівника підприємства про «обов`язок здійснення контролю за умовами виконання контрактів та угод» на думку суду за своїм змістом полягає в активних діях керівника підприємства, в результаті яких має бути досягнуто результату, який визначений законом та договором, тобто передбачені ними роботи мають здійснюватися у строки та спосіб, що визначені договором та погоджені у встановленому порядку, а інформація має бути у відкритому доступі задля забезпечення інформування громади міста про тимчасові труднощі у користування дорогою.
В даному випадку для вирішення питання про невиконання директором вимог контракту не має правового значення, з яких причин відбулася така ситуація із заторами на дорозі, через невиконання своїх обов`язків підрядником при виконанні ним дорожніх робіт, або через неналежне виконання своїх посадових обов`язків особисто директором підприємства (замовником), адже і в першому, і в другому випадку йдеться про незабезпечення директором належного погодження виконання відповідних робіт, які він мав погодити, відповідно не оприлюднення зазначеної інформації в медіа, та відсутність контролю із його сторони за реалізацією таких робіт.
Несанкціоноване виконання дорожніх робіт, у тому числі шляхом перекриття смуги для руху транспорту на вул. Личаківській (в районі заводу Ензим) шляхом встановлення делініаторів та дорожніх огороджень для проведення дорожніх ремонтних робіт, що призвело до суттєвого ускладнення руху транспорту та затримки руху громадського транспорту в напрямку від м. Винники до центральної частини м. Львова, свідчить лише про відсутність контролю за виконанням підрядником дорожніх робіт, а відтак і про невиконання директором обов`язків, що визначені контрактом та полягають у його бездіяльності щодо здійснення такого контролю.
Суд, вважає за необхідне звернути увагу, що наказом Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради № 114-к від 16.03.2026 року накладено дисциплінарне стягнення на директора Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» ОСОБА_1 у вигляді догани, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, передбачених контрактом у частині забезпечення виконання завдань Львівським комунальним підприємством «Львівавтодор», передбачених статутом підприємства, а саме здійсненням несанкціонованого перекриття смуги для руху транспорту на вул. Личаківській (в районі заводу Ензим) шляхом встановлення делініаторів та дорожніх огороджень для проведення дорожніх ремонтних робіт, що призвело до суттєвого ускладнення руху транспорту та затримки руху громадського транспорту в напрямку від м. Винники до центральної частини м. Львова.
При цьому, суттю порушення є неналежне виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, передбачених контрактом у частині забезпечення виконання завдань Львівським комунальним підприємством «Львівавтодор», передбачених статутом підприємства. А «здійснення несанкціонованого перекриття смуги для руху транспорту на вул. Личаківській (в районі заводу Ензим) шляхом встановлення делініаторів та дорожніх огороджень для проведення дорожніх ремонтних робіт, що призвело до суттєвого ускладнення руху транспорту та затримки руху громадського транспорту в напрямку від м. Винники до центральної частини м. Львова» в даному випадку є формою вираження суті порушення. При цьому, суд звертає увагу позивача, що в даному випадку мова не йде, що перекриття вчинене саме ОСОБА_1 . Як встановлено судом, йдеться загалом про вчинення такої дії (допущення перекриття, незалежно ким, підрядником тощо).
А тому, суд вважає безпідставними доводи позивача, про те, що сторона відповідача у заявах по суті спору намагається змінити фактичні підстави дисциплінарного стягнення і відшукати нове нормативне обгрунтування.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи оскаржуваний наказ про накладення дисциплінарного стягнення в якому зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни позивача, тобто міститься вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення; міститься нормативне посилання, тобто роботодавець зазначив назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого позивач притягується до дисциплінарної відповідальності, суд вважає його законним, оскільки такий винесений уповноваженою особою відповідно до вимог законодавства. Доказів протилежного позивачем не надано.
В контексті наведеного суд, вважає за необхідне звернути увагу позивача на його покликання на наявність процедурних порушень.
Так,відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Дійсно при розгляді справи судом достеменно встановлено, визнається та не заперечується сторонами, що письмові пояснення відповідачем у позивача не відбиралися.
На думку суду, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2021 року у справі № 643/10816/17 (провадження № 61-188св21).
В контексті наведеного, при даних обставинах, суд дійшов висновку, що навіть у випадку відсутності письмових пояснень Позивача, сама по собі така обставина не свідчить про незаконність наказу про накладення дисциплінарного стягнення, оскільки факт неналежного виконання Позивачем трудових обов?язків підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, зокрема службовою запискою, фотоматеріалами та іншими документами, долученими до матеріалів справи та оціненими судом.
Суд звертає увагу позивача, що метою витребування письмових пояснень є забезпечення права працівника висловити свою позицію щодо виявлених порушень. Позивача ОСОБА_1 було ознайомлено з оскаржуваним наказом, відповідно останній мав можливість висловити незгоду з ним, оскаржив такий наказ до суду, чим фактично реалізував право на захист. 
Відтак позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлені вимоги, внаслідок чого підстави для задоволення позову відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
А відтак інші доводи сторін не аналізуються судом та не спростовуються, оскільки на висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову не впливають.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.
В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.
Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Щодо судових витрат.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Так, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові -на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому судові витрати, понесені позивачем, слід віднести на його рахунок.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:
Відмовити в позові ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, місце знаходження: 79008 м. Львів, пл. Ринок, 1; код ЄДРПОУ 44448833.
Повний текст рішення складено 13.07.2026 року.

Суддя         Ірина ЦІПИВКО