Справа № 545/1659/26
Провадження № 2-о/545/97/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2026 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Путрі О.Г.,
присяжних Зезекало Л.М., Мишак С.М.,
при секретарі Литвинову В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 , Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оголошення фізичної особи померлою,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12 жовтня 2016 року син, ОСОБА_2 , був прийнятий ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом та проходив її у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу та військовим квитком серії НОМЕР_3 від 25 жовтня 2000 року. 13 червня 2024 року син, навідник відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 прибув у службове відрядження та приступив до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою старшого стрільця-оператора 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 31 липня 2024 року отримала від ІНФОРМАЦІЯ_3 сповіщення сім`ї (близьких родичів) про зникнення безвісти №1/17242, у якому було зазначено, що син, старший солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навідник відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , зник безвісти 23.07.2024 року під час виконання бойових завдань, тимчасово виконуючи обов`язки старшого стрілка-оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 внаслідок штурмових дій противника на позиції 2 механізованого батальйону «СОМАЛІ» в районі н.п. Вовче Покровського району Донецької області. З урахуванням тривалого строку безвісної відсутності сина, ОСОБА_2 , та повної відсутності будь-якої інформації щодо можливого перебування в полоні, лікувальних закладах чи серед живих військовослужбовців виникла необхідність у проведенні державної реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть сина ОСОБА_3 . У зв`язку з чим, прохає оголосити  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) загиблим ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту Вовче Покровського району Донецької області під час захисту Батьківщини, виконуючи бойове завдання та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення. Датою смерті громадянина ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 . Місцем смерті громадянина ОСОБА_2 вважати населений пункт Вовче Покровського району Донецької області.
Ухвалою судді від 16.04.2026 року відкрито провадження по справі.
05.05.2025 року від представника заінтересованої особи – Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких проти задоволення заяви заперечує. Зазначає, що питання щодо загибелі військовослужбовця, пов?язаної з захистом батьківщини, має вирішуватися уповноваженими органами під час прийняття рішення при призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця з захистом батьківщини віднесено до повноважень військово-лікарських комісій. Вважає, що встановлення даного юридичного факту в порядку окремого провадження не передбачено нормами ЦПК України та має розглядатися в порядку позовного провадження. 
13.05.2026 року від представника заявника надійшли заперечення на пояснення представника Міністерства оборони України, в яких вказує, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, с. Вовче Гродівська селищна територіальна громада, в районі якої під час виконання бойового завдання зник безвісти ОСОБА_2 , віднесено до територій активних бойових дій, на яких ведуться (велися) бойові дії, дата початку бойових дій 24.02.2022, дата завершення бойових дій 01.08.2024 ті з цього часу розпочався відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_2 померлим, не залежно від того чи в подальшому такі території були звільнені від ворога, чи були окуповані. Матеріали справи містять достатній обсяг доказів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обставин, що безпосередньо вказують на загибель сина заявниці ОСОБА_2 виконання ним бойового завдання.
Від представника заявника – адвоката Ткаченко А.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі заявника, заяву підтримала та прохала задовольнити.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, в письмових поясненнях від 05.05.2026 року прохав розгляд справи провести за його відсутності (а.с. 197-зворот, 254).
Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_2 у судове засідання не з`явився, прохав розгляд справи провести за його відсутності (а.с. 213, 252-зворот).
Представники заінтересованих осіб – військової частини НОМЕР_1 та Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в судове засіданні не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання (а.с. 253, 254 зворот). 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 04.08.1990 року після укладення шлюбу прізвище заявниці змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 04.08.1990 року (а.с. 34).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 21.12.1984 року, заявниця ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 35).
12.10.2016 року ОСОБА_2 уклав з командиром військової частини НОМЕР_8 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (а.с. 36-39).
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №208 від 13.06.2024 року, старшого солдата ОСОБА_2 , навідника відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 вважати таким, що прибув у службове відрядження та приступив до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою старшого стрільця-оператора 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з 13.06.2024 року. 14.06.2024 року зарахований на продовольче забезпечення військової частини НОМЕР_1 за загальновійськовою нормою (№1) коефіцієнт 1,2 (а.с. 42).
31.07.2024 року заявник ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_3 сповіщення сім`ї (близьких родичів) про зникнення безвісти вих.№ 1/17242, у якому зазначено, що її син навідник відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 23.07.2024 року під час виконання бойових завдань, тимчасово виконуючи обов`язки старшого стрілка-оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 внаслідок штурмових дій противника на позиції НОМЕР_4 механізованого батальйону «СОМАЛІ» в районі населеного пункту Вовче Покровського району Донецької області (а.с. 43). 
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №643/BC/58 від 20.02.2026 року, ОСОБА_2 у період з 23.07.2024 по ІНФОРМАЦІЯ_5 безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області, Покровському районі, Гродівська селищна ТГр (а.с. 48). 
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №264 від 24.07.2024 року, вважати такими, що вибув з району виконання завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф: старшого солдата ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , тимчасово виконуючого обов`язки старшого-стрільця оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , вирішено вважати таким, що зник безвісти під час виконання службових обов`язків, в районі проведення заходів з національної безпеки і стримування збройної агресії рф 23.07.2024 року (а.с. 72).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №226 від 25.07.2024 року, ОСОБА_2 , навідника відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони, який вибув у службове відрядження до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , для виконання службових (бойових завдань) вирішено вважати таким, що зник безвісти під час ведення бойових дій (спричинене діями противника), захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби, участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території Донецької області, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України 23 липня 2024 року та припинено будь-які виплати на карткові рахунки (а.с. 49).
За даним фактом 25.07.2024 року винесено наказ командиром військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №4210 «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти під час виконання бойового завдання старшого солдата ОСОБА_7 » (а.с. 64-65).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №5162 від 25.08.2024 року продовжено термін службового розслідування (а.с. 68-69).
Актом службового розслідування за фактом зникнення безвісти під час виконання бойового завдання старшого солдата ОСОБА_7 ( НОМЕР_2 ), затвердженого 20.09.2024 року командиром військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 № 5580/ДСК від 22.07.2024 року, старший солдат ОСОБА_8 у складі НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в ході виконання бойового завдання знаходився на позиції «СОМАЛІ» в районі населеного пункту Вовче, Покровського району, Донецької області, координати місця події 37UCP8890643525. Згідно із записом, зробленим в журналі ведення бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2024 №659т, встановлено, що 23.07.2024 року, під час виконання бойового завдання НОМЕР_4 механізованого батальйону на околиці населеного пункту Вовче, Покровського району, Донецької області, в період часу з 06:00 по 23:50 противником було здійснено штурмові дії, внаслідок чого на позиції НОМЕР_4 механізованого батальйону «СОМАЛІ», зник безвісти військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_8 , тимчасово виконуючий обов`язки старшого стрільця-оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Перед подією військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту (захисний шолом та бронежилет), а також не мав ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння. Першочергові пошукові заходи до позитивного результату не призвели, зниклого безвісти військовослужбовця виявити не вдалося. 
У своїх поясненнях заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення 6 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_9 та командир 6 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_10 зазначили наступне: 23.07.2024 в період часу 06:00-23:50, під час виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №5580/ДСК від 22.07.2024 в районі населеного пункту Вовче Покровського району Донецької області противником було здійснено штурмові дії, внаслідок чого на позиції 2 МБ «СОМАЛІ» зник безвісти солдат ОСОБА_2 , тимчасово виконуючий обов`язки старший стрілець-оператор 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 
Першочергові пошукові заходи до позитивного результату не привели, солдата ОСОБА_2 виявити не вдалося. 
Факту вчинення самогубства (самокаліцтва) старшим солдатом ОСОБА_11 під час виконання бойового завдання, добровільної здачі в полон, самовільного залишення військової частини (місця служби), а також дезертирства не встановлено.
Інформація про місце перебування (знаходження) старшого солдата ОСОБА_7 станом на дату закінчення службового розслідування відсутня/невідома.
Службовим розслідуванням неправомірних дій старшого солдата ОСОБА_7 чи будь-яких інших осіб, чиї дії або бездіяльність призвели до зникнення безвісти військовослужбовця - не встановлено. Вина військовослужбовця чи інших осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною зникнення безвісти військовослужбовця: відсутня. Порушення будь-яких вимог нормативно-правових актів: відсутні. (а.с. 56-63).
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2024 року №4026, розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності від 25.07.2024 року №4210 вирішено вважати завершеним. Вважати військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , тимчасово виконуючого обов`язки старшого стрільця-оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_7 , таким, що зник безвісти, під час виконання обов`язків військової служби. Зникнення безвісти пов`язане із захистом батьківщини, участю у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території Донецької області (на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держав-агресора) (а.с. 78-79).
Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 12024170440000716 від 30.07.2024 року) вбачається, що 29.07.2024 року до відділу поліції звернулася ОСОБА_1 та повідомила, що 23.07.2024 року в с.Вовче Покровського району Донецької області її син військовослужбовець ОСОБА_2 зник безвісти (а.с. 92).
Згідно відповіді Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 23.02.2026 року в інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими містяться відомості про ОСОБА_2 . Разом з тим, до Координаційного штабу не надходили повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування вказаної особи у полоні, стану її здоров`я та місця утримання (а.с.83). 
Згідно відповіді об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України від 25.02.2026 року, в об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 , під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями офіційні фактичні дані про місцезнаходження ОСОБА_2 , перебування його в полоні держави-агресора тощо не отримано. Об`єднаний центр продовжує здійснювати співпрацю з органами державної влади в рамках координації пошуку звільнення кожного українського оборонця, в т.ч. зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 (а.с. 86).
За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.06.2026 року, відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України ОСОБА_12 в період з 23.07.2024 року по 08.06.2026 в базі даних не виявлено(а.с.161).
За інформацією з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Управління державної реєстрації Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 05.06.2026 року проведеною перевіркою актових записів про державну реєстрацію зміни імені та смерті стосовно ОСОБА_2 не виявлено (а.с. 164).
Згідно відповіді управління ДМС в Полтавській області від 26.05.2026 року, за наявними обліками за період з 23.07.2024 року по день надання інформації , із заявою про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 не звертався ( а.с.166).
Згідно повідомлення Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 01.06.2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у розшуку як безвісти зниклий, р/с 73/24 від 08.08.2024; інформація про притягнення до кримінальної відповідальності на території України відносно ОСОБА_2 відсутня ( а.с.158).
З наданої Міністерством розвитку громад та територій України інформації від 03.06.2026 року вбачається, що відповідно до наказу № 376 територія село Вовче (UA14160050060041312) Гродівської селищної територіальної громади належало до території можливих бойових дій у період з 24 лютого 2022 року по 06 червня 2024 року; території активних бойових дій у період з 07 червня 2024 року по 10 червня 2024 року; території активних бойових дій, де функціонують інформаційні, електронно-комунікаційні та інформаційно-комунікаційні системи і ресурси у період з 11 червня 2024 року по 01 серпня 2024 року; тимчасово окупованої російською федерацією території України з 02 серпня 2024 року та має невизначену дату завершення тимчасової окупації( а.с.157).
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Частиною першою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі №755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові також зазначила, що для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців, використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси.
Мета досліджуваної правової норми полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі.
Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Отже, визначені статтею 46 ЦК України строки спрямовані виключно на те, щоб запобігти ситуації, в якій передчасно буде визнано померлою особу, яка зникла в умовах невизначеності на територіях, де тривають активні бойові дії.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 наголошує на тому, що не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення.
Водночас шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, слід відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі особи, у тому числі в разі зміни статусу територій з «території активних бойових дій» на «території можливих бойових дій» або «тимчасово окуповані рф території України».
Аналогічні правові висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у пункті 53 ухвали від 16 квітня 2026 року у справі № 671/132/25.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» село Вовче (UA14160050060041312) Гродівської селищної територіальної громади належало до території можливих бойових дій у період з 24 лютого 2022 року по 06 червня 2024 року; території активних бойових дій у період з 07 червня 2024 року по 10 червня 2024 року; території активних бойових дій, де функціонують інформаційні, електронно-комунікаційні та інформаційно-комунікаційні системи і ресурси у період з 11 червня 2024 року по 01 серпня 2024 року; тимчасово окупованої російською федерацією території України з 02 серпня 2024 року та має невизначену дату завершення тимчасової окупації.
Враховуючи, що ОСОБА_2 зник безвісті 23 липня 2024 року, шестимісячний строк встановлений статтею 46 ЦК України слід обраховувати з 2 серпня 2024 року. Тобто 14.04.2026, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про оголошення особи померлою, шестимісячний строк вже настав. 
Однак, при розгляді заяви суд звертає увагу, що у відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату (територіального центру комплектування та соціальної підтримки) або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин (див. постанову Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23).
При вирішенні такої категорії справ у розпорядженні суду мають бути належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або наявність суперечностей у доказах, поданих заявником та/або заінтересованими особами на підтвердження відповідних обставин, унеможливлює оголошення особи померлою. Відтак предметом доказування у справі є безпосередньо обставини, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про загибель особи, яку заявник просить оголосити померлою (див. постанови Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23, від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22, від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23, від 04 червня 2025 року у справі № 591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі № 357/16463/24, від24 грудня 2025 року у справі № 205/16123/24, від 20 травня 2026 року у справі № 761/23941/24).
Тобто, для вирішення судом питання про оголошення фізичної особи померлою визначальною є наявність у матеріалах справи належних, допустимих та достовірних доказів, які у своїй сукупності дозволять суду зробити обґрунтований та вірогідний висновок про смерть такої особи за певних обставин.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що застосування судом, зокрема, шестимісячного строку, який обчислюється з моменту зникнення фізичної особи безвісти, можливе виключно за умови наявності істотних підстав для припущення її загибелі внаслідок воєнних дій або збройного конфлікту, тобто за умови доведеності предмета доказування у справі про оголошення особи померлою.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2025 року у справі № 205/16123/2, від 18 лютого 2026 року у справі № 639/1567/25.
Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 2 статті 46 ЦК України передбачена можливість оголошення особи померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій і тільки з урахуванням конкретних обставин справи особа може бути оголошеною померлою до спливу цього строку.
Тоді як, надаючи оцінку обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд звертає увагу, що вони не місять жодної інформація, яка б свідчила про можливість встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 .
Так висновки проведеного службового розслідування не містять ствердних висновків про смерть ОСОБА_13 . Заявником не заявлялося клопотання про допит свідків, які б могли надати інформацію про вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 , не надано фото- відеоматеріали з місця події, а також не вказано про наявність встановленої у кримінальному провадженні інформації, яка б могла свідчити про смерть особи.
Крім того, як вже зазначалося, строк передбачений частиною 2 статті 46 ЦК України обраховується з моменту від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі особи, тобто в даному випадку з 2 серпня 2024 року. Тоді як заявниця звернулася до суду 14 квітня 2026 року, тобто до закінчення встановленого дворічного строку, що також свідчить про відсутність такої обставини, як «тривала безвісна відсутність».
За вказаних обставин суд приходить до висновку про недоведеність наявності достатніх обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 на час розгляду справи, тому відсутні підстави для оголошення його померлим в порядку, визначеному ст. 46 ЦК України. 
Керуючись ст. ст. 258-259,263,265, 308 ЦПК України, суд, - 

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 , Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оголошення фізичної особи померлою відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:         О.Г.Путря

Присяжні        Л.М. Зезекало 

С.М.Мишак