Справа№464/4907/26 
пр.№ 3/464/1888/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2026 року        м.Львів
Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована – АДРЕСА_1 , зареєстрована зі статусом ВПО за адресою – АДРЕСА_2 , -
за ч.1 ст.184 КУАП, 

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30 червня 2026 року ухилилась від виконання передбачених ч.2 ст.150 СК України обов`язків по забезпеченню здоров`я та безпечних умови життя щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сама перебувала в парку «Горіховий Гай» по вул.В.Великого,14 А в м.Львові, де купалась в озері без нагляду, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУАП.
До такого висновку суддя дійшов з огляду на наступне.
У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. 
За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Учинення правопорушником адміністративного правопорушення підтверджується наданими органами поліції та безпосередньо дослідженими суддею в порядку КУАП письмовими доказами у відповідності до ст.251 КУАП: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора, повідомленням патруля, письмовими визнавальними поясненнями правопорушника і такими ж у суді щодо неслухняності доньки, яка без відома її та дозвлу пішла на озеро купатися з компанією, з нею систематично у цей перехідний вік проводиться бесіда, поясненнями інших осіб із долученням фотознімків.
Підстав сумніватися у достовірності таких не встановлено. 
Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст.247 КУАП та беззастережно доводили протилежне, відсутні.
Відтак аналізуючи зібрані по справ докази у їх сукупності, суд вважає, що за вчинене правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, з урахуванням характеру скоєного та обставин, за яких виникле таке, суддя вважає, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде згідно із ст.23 КУАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.
Оскільки на правопорушника накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУАП з неї на користь держави підлягає до стягнення судовий збір. Обставини, які надавали право на звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.221, 283, 284 КУАП, 

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн судового збору.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО