ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"11" вересня 2026 р. | | Справа № 916/2293/26
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши заяву (вх. суду № 2-1744/26 від 07.09.2026) Акціонерного товариства "ДТЕК ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" про ухвалення додаткового рішення, у справі 
за позовом: Акціонерного товариства "ДТЕК ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28 Б; код ЄДРПОУ 00131713),
до: Фізичної особи-підприємця Мікуліча Івана Омеляновича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ),
про стягнення 50361,67 грн.
Розгляд заяви здійснюється без повідомлення (виклику) учасників справи.
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "ДТЕК ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Мікуліча Івана Омеляновича, в якій просить суд стягнути суму заборгованості за прострочення та невчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 50361,67 грн, з яких сума 3% річних у розмірі 13728,84 грн та сума інфляційних втрат у розмірі 36632,83 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати за отриманим рахунком вартості необлікованої електроенергії в сумі 466575,91 грн.
Крім того, позивач в позовній заяві відповідно до вимог ст. 162 ГПК України зазначив, що орієнтовний розмір його витрат на правничу допомогу становить 20000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2026 позов задоволено повністю, стягнуто з фізичної особи-підприємця Мікуліча Івана Омеляновича на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" суму інфляційних втрат у розмірі 36632,83 грн, суму 3% річних у розмірі 13728,84 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
07 вересня 2026 року до Господарського суду Одеської області від Акціонерного товариства "ДТЕК ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 2-1744/26), в якій заявник просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Мікуліча Івана Омеляновича на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.
Розглянувши заяву Акціонерного товариства "ДТЕК ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов до таких висновків.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частин 1-3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
З матеріалів справи слідує, що представником позивача в цій справі є адвокат Михальченко Надія Андріївна. 
На підтвердження повноважень адвоката надано копію довіреності від 31.01.2025 № 26/2025, (т. 1, а.с. 31), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (т. 1, а.с. 29).
Адвокат Михальченко Надія Андріївна є працівником Адвокатського об`єднання „Перший радник” на підставі наказу № 2-к від 03.01.2021 (т. 1, а.с. 30).
Матеріалами справи підтверджується, що 30.12.2025 між Акціонерним товариством „ДТЕК Одеські електромережі” (надалі – клієнт або позивач) і Адвокатським бюро "Перший радник" (надалі – адвокатське об`єднання) в особі керівника Геза А.В. укладено договір № 621-ОЕМ-РП про надання правничої допомоги (надалі – Договір) (т. 1, а.с. 20-24).
Відповідно до умов п. 1.1 Договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту відповідно до умов цього Договору платну професійну правничу допомогу, визначену у пункті 1.2. цього Договору (надалі - “Правнича допомога”), а клієнт зобов`язується прийняти Правничу допомогу та оплатити її у порядку та у строки, погоджені сторонами у цьому Договорі. 
Сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість Правничої допомоги, розмір додаткових витрат, пов`язаних з наданням Правничої допомоги, номер судової справи, в межах якої надається правнича допомога, відображаються Сторонами в Звітах про надання Правничої допомоги (п. 1.4. Договору).
Відповідно до умов п. 4.1. Договору розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надання Правничої допомоги за дорученням клієнта, визначається сторонами окремо за кожним дорученням клієнта та зазначається у Звітах про надання Правничої допомоги.
Згідно з п. 4.4. Договору оплата наданої Правничої допомоги та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) адвокатським об`єднанням за відповідним дорученням клієнта протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту фактичного виконання рішення суду, у межах стягнутої на користь клієнта суми.
Цей Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2026, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 5.1. Договору).
Надалі 07 вересня 2026 року між позивачем та адвокатським об`єднанням був оформлений звіт про надання правничої допомоги № 84-ОЕМ, згідно з яким сторони погодили, що за договором від 30.12.2025 № 621-ОЕМ-РП адвокатом було надано правничу допомогу в межах справи № 916/2293/26 на загальну суму 12000,00 грн, а саме:
1) збір доказів, визначення засобів доказування, роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження її з клієнтом, розробка загальної стратегії захисту інтересів клієнта у суді;
2) проведення аналізу судової практики у подібних спорах;
3) підготовка та подання до суду процесуальних та інших документів правового характеру по справі (позовна заява з додатками, інші процесуальні документи).
Проаналізувавши документи, які додані Акціонерним товариством „ДТЕК Одеські електромережі” до заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає, що відображена інформація в цих документах щодо характеру та обсягу фактично виконаної адвокатом робіт (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи.
Водночас суд наголошує, що надані заявником докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності та співмірності таких витрат.
За наслідками здійсненої оцінки розміру витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатами робіт, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції, з огляду на наступне.
За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України").
Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень ст. 126, ст. 129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалась правова позиція сторін у справі в суді першої інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. 
За висновком суду, за обставин цієї справи, збір доказів, визначення засобів доказування, роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження її з клієнтом, розробка загальної стратегії захисту інтересів клієнта у суді та проведення аналізу судової практики у подібних спорах охоплюється одночасно з послугою підготовка та подання до суду процесуальних та інших документів правового характеру по справі (позовна заява з додатками, інші процесуальні документи). Згідно Звіту про надання правничої допомоги № 84-ОЕМ, витрачений адвокатом час складає 10 годин.
Крім того, адвокатом не вказано ні в Договорі, а ні в звіті про надання правничої допомоги, а також не надано суду доказів, вартості 1 (однієї) години роботи адвоката.
Проаналізувавши опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) в суді першої інстанції на суму 12000,00 грн, не є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг.
Також, суд зазначає, що самі по собі наданий звіт про надання правничої допомоги не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та їх співмірності.
У договорі про надання правничої допомоги клієнт та адвокат вправі визначити розмір винагороди адвоката за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд. Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору.
Суд зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Крім того, як слідує з єдиного державного реєстру судових рішень, позивач та Адвокатське бюро "Перший радник" мали напрацювання у подібній справі, а саме № 916/1308/25.
Так, у квітні 2025 року Акціонерне товариство “ДТЕК Одеські електромережі” звернулось до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Мікуліча Івана Омеляновича про стягнення заборгованості у сумі 520460,28 грн, що складається з заборгованості за необліковану електричну енергію до у сумі 466575,91 грн, 3% річних у сумі 9264,46 грн та інфляційне збільшення у сумі 44619,91 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.10.2025 у справі № 916/1308/25, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду 23.02.2026 у справі № 916/1308/25, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з фізичної особи-підприємця Мікуліча Івана Омеляновича 466575,91 грн – заборгованість за необліковану електричну енергію, 9264,46 грн – 3% річних, 44619,91 грн інфляційних втрат, 6245,53 грн – витрат зі сплати судового збору.
Суд враховує, що підставою подання позовної заяви у справі № 916/1308/25 та у справі № 916/2293/26 є неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати за отриманим рахунком вартості необлікованої електроенергії в сумі 466575,91 грн.
Таким чином, на час звернення з позовом у справі № 916/2293/26 позивач та його представник вже були обізнані із фактичними обставинами взаємовідносин сторін, наявною доказовою базою, листуванням між сторонами, позицією відповідача та правовими висновками судів, викладеними у аналогічній справі.
Таку обізнаність адвоката, слід розцінювати як об`єктивну передумову для спрощення підготовки господарського позову, зокрема - відсутність потреби у додатковому, поглибленому аналізі фактичних обставин, що стали підставою для матеріальних вимог позивача.
Отже, правова та фактична основа для звернення з вимогами про стягнення заборгованості вже була сформована та підтверджена судовим рішенням, що істотно звужувало межі доказування у цій справі та спрощувало підготовку процесуальних документів.
Тому, час, витрачений на аналіз чинного законодавства, судової практики та підготовки позовної заяви у справі № 916/2293/26, при належному рівні професійної юридичної підготовки та правової кваліфікації адвоката, не міг бути тривалим, а сама підготовка матеріалів у даній справі викликати складнощі.
Врахувавши результати розгляду справи у суді першої інстанції, а також те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат враховуючи те, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 12000,00 грн, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їх розміру, такі витрати не мають характеру необхідних та є неспіврозмірним із виконаною роботою з огляду на обсяг виконаної роботи під час розгляду справи в суді першої інстанції.
З огляду на встановлені судом обставини у системному взаємозв`язку з правовими положеннями ГПК України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості, необхідності та пропорційності, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку, що до стягнення підлягають понесені позивачем судові витрати в сумі 6000,00 грн, що відповідає принципам господарського судочинства, зокрема - забезпеченню дотримання балансу інтересів сторін. 
Враховуючи вищевказане, суд вважає заяву Акціонерного товариства "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" про стягнення витрат на правничу допомогу такою, що потребує часткового задоволення з відмовою в іншій частині.
Керуючись ст. ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Мікуліча Івана Омеляновича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б; код ЄДРПОУ 00131713) суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Додаткове рішення підписано 11.09.2026.

Суддя Нікітенко С.В.