Справа № 456/1299/26 Головуючий у 1 інстанції: Валовін Ю.В. 
Провадження № 33/811/933/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю захисника – адвоката Теслюк Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Згідно з постановою судді, відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 601782 від 27.02.2026, ОСОБА_1 27.02.2026 о 09:19 год за адресою с. м. Стрий, вул. Ольги Басараб 15, керував транспортним засобом марки VOLVO XC 70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладу КНП Стрийська ЦРЛ, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння лікаря № 32 від 27.02.2026. Водія відсторонено від керування автомобілем, подію зафіксовано на бодікамеру поліцейського 907798. Порушено п. 2.9.а ПДР – керування транспортним засобом особою в стані наркотичного чи іншого сп`яніння що знижують їх реакцію та швидкість реакції.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, та такою, що постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи. Неналежною оцінкою доказів та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Звертає увагу на те, що працівники поліції не повідомили жодної конкретної ознаки наркотичного сп`яніння, передбаченої п. 4 розділу І Інструкції №14/52/735.
Крім того, із відеозаписів не вбачається будь-яких зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння.
Зазначає, що після отримання результату експрес-тесту будь-яке підтверджуюче лабораторне дослідження не проводилося.
Вказує, що лікар проводив дослідження лише однієї пробірки із зразком біологічного середовища, оскільки для відбору сечі було надано лише одну ємність.
Стверджує, що сам результату тестування належним чином не зафіксований на відеозаписі, оскільки відео не містить чіткого відображення тесту, з якого можливо було б встановити наявність чи відсутність контрольних та тестових смужок, їх кількість, інтенсивність та кінцевий результат дослідження.
Заслухавши виступ захисника – адвоката Теслюк Т.Ю., яка не заперечила щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддею першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не вжито належних достатніх заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Як вбачається із постанови судді місцевого суду,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Однак, з таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд не може погодитися у зв`язку з наступним.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння, в тому числі й наркотичного, визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому - "Інструкція №1452/735").
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до змісту п.п. 6-9 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

Проте під час апеляційного перегляду справи встановлено порушення наведених вимог законодавства при проведенні огляду водія  ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.
Так, в матеріалах справи міститься висновок № 32 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.02.2026 року, згідно якого встановлено, що  ОСОБА_1 перебуває у стані «позитивна реакція на марихуану «Coretests»».
З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення у графі 14 «з протоколом не згідний, марихуану я не вживав».
Разом з тим, матеріали справи не містять даних щодо проведення лікарем підтверджуючого дослідження із застосуванням газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї, яке згідно положень даного підзаконного нормативно правового акта є обов`язковим.
Факт не проведення підтверджуючого лабораторного дослідження також підтверджується листом КНП ТМО «Стрийська міська об`єднана лікарня» № 1050 від 07.07.2026 року, долученим захисником – адвокатом Теслюк Т.Ю. до матеріалів справи.
Крім того, відповідно до п. 9 розділу III Інструкції №1452/735, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження. Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
Разом з тим, із долученого до матеріалів справи листа вбачається, що працівниками закладу охорони здоров`я взагалі не здійснювався відбір зразка біологічного середовища (крові) для проведення підтверджуючого лабораторного дослідження, а також здійснено забір зразків біологічного середовища (сечі) у кількості двох флаконів по 25 мл для зберігання, що загалом становить лише 50 мл, тобто менше мінімально передбачених пунктом 9 розділу III Інструкції № 1452/735 80 мл сечі для другого набору ємностей.
Отже, апеляційним судом встановлено, що під час огляду  ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури та видано висновок про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння без проведення підтверджуючого дослідження.
Відповідно до п.21 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Отже, оформлений за результатами проведення такого огляду  ОСОБА_1 висновок лікаря складено без дотримання регламентованої законом процедури, а тому в силу положень п.21 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 такий висновок вважається недійсним.
Відтак, доводи апеляційної скарги про порушення встановленого закону порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння та про недопустимість такого доказу, як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами провадження об`єктивної сторони інкримінованого  ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а відтак і відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідне постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задоволити. 
Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя   М.Ф. Романюк