ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 671/541/24
Провадження № 33/820/576/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Голдзіцької О.К., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої Дембіцького О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою; АДРЕСА_2 ,, 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

 
За постановою суду, 13 березня 2024 року о 17:43 годин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та виганяв з будинку, внаслідок чого міг заподіяти шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. 

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Голдзіцька О.К. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Зазначає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, не отримував судових повісток та копії постанови, у зв`язку з чим був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист.
Вказує, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, відсутні докази заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої, тобто вина особи не доведена поза розумним сумнівом. Протокол, рапорт та письмові пояснення самі по собі не є беззаперечним доказом вини та не підтверджують усі обставини правопорушення.
Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, вважає, що він пропущений з поважних причин, оскільки справу розглянуто 29 квітня 2024 року у відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Копію постанови отримав лише 29.06.2026 року, а доступ до матеріалів справи в системі «Електронний суд» був наданий 30.06.2026 року. Лише після цього він дізнався про існування постанови та отримав можливість реалізувати право на її оскарження. 

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.
З врахуванням того, що суд першої інстанції 29 квітня 2024 року розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 29.06.2026 року, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року та вважає за необхідне його поновити.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повній мірі.
Суд першої інстанції дослідив усі наявні в справі докази, надав їм оцінку відповідно до вимог статей 251–252 КУпАП, та обґрунтовано визнав їх належними, допустимими і достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Апеляційні доводи щодо недоведеності вини є необґрунтованими та спростовуються сукупністю доказів наявними у матеріалах справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №562202 від 13.03.2024 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 13.03.2024 року, які вона підтримала під час розгляду справи в апеляційному суді. Зазначені докази узгоджуються між собою та підтверджують, що 13.03.2024 року ОСОБА_1 ображав потерпілу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та виганяв її з будинку.
Вказані обставини потерпіла ОСОБА_2 підтвердила в судовому засіданні апеляційного суду. 

Доводи апелянта про необхідність обов`язкового медичного підтвердження заподіяння шкоди психічному здоров`ю не заслуговують на увагу. Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення діянь фізичного, психологічного або економічного характеру, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи. Отже, для наявності складу правопорушення не є обов`язковим встановлення фактично заподіяної шкоди за допомогою медичного висновку. У цьому випадку судом встановлено конкретні прояви психологічного насильства – образи нецензурною лайкою, погрози фізичною розправою та вимоги залишити житло. За своїм характером такі умисні дії об`єктивно могли заподіяти шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України. 
Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови апеляційним переглядом не встановлено. 
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 
З огляду на викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду І.В. Вітюк