Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
08 липня 2026 року
м. Одеса
Справа № 521/4278/26
Провадження № 2/521/4453/26
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі
Головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Турава Н.М.,
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»
Представник позивача - Міньковська Анастасія Володимирівна
Представник позивача - Звіздецька Діана Ігорівна 
Відповідач - ОСОБА_2 
Представник відповідача - ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» Міньковська Анастасія Володимирівна до ОСОБА_2 , за яким просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» заборгованість за Кредитним договором № 88092054 від 27.09.2021 року у розмірі 22100,0 гривень, сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 гривень, посилаючись на таке.
Позов мотивований тим, що 27.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та відповідачем укладено кредитний договір № 88092054, за яким останньому надано кредитні кошти у сумі 6500,00 гривень. 
Видача (надання) Товариством Кредиту Клієнту за цим Договором проводиться протягом трьох операційних банківських дні з моменту укладення цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені Клієнтом у Особистому кабінеті, та, яка визначена Клієнтом у якості Основної платіжної картки.
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст. 527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст. ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 01.09.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №01092025/1. Згідно даного Договору факторингу 01.09.2025 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 88092054 від 27.09.2021 року. Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 22100 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6500 гривень; заборгованість за відсотками становить 15600,0 гривень.
Не погодившись із позовними вимогами позивача представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 09.04.2026 надала до суду відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 6500,0 гривень та зменшити суму витрат на стягнення правової допомоги, посилаючись на таке. 
Позивачем по справі не надано належних розрахунків суми заборгованості кредиту у розмірі 15600,00 гривень. Позовна заява не містить розрахунку заборгованості, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення. Правила надання грошових коштів у кредит є невід`ємною частиною договору, проте роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ є волевиявленням однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни до умов та правил споживчого кредитування. 
Окрім цього, кредитний договір №88092054 від 27.09.2021 не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідача. Відомості, що відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи відсутні. Будь-які документи, що підтверджують особу позичальника в матеріалах справи відсутні. Заповнення позичальником форм на сайті позивача із зазначенням власної банківської картки, зареєстрованої в Особистому кабінеті є бездоказовим та нічим не підтвердженим. 
Зазначення в графі «Підпис позивача» у кредитному договорі та Паспорті споживчого кредиту даних про дату укладення та факт підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором є умовними та не містять фактичного та юридичного підтвердження підписання умов Кредитного договору Сторонами. Докази того, що саме такий одноразовий ідентифікатор отримував відповідач у позовній заяві відсутні. 
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» Звіздецька Діана Ігорівна 14.04.2026 року надала до суду відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, витребувати інформацію з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» та вказала наступне.
Між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та відповідачем 27.09.2021 був укладений в електронній формі договір про надання фінансового кредиту № 88092054 шляхом акцепту оферти та підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог законодавства про електронну комерцію. 
На підтвердження укладення договору позивач послався на договір, додатки до нього, довідку про ідентифікацію клієнта та інші електронні докази. Зазначив, що на виконання умов договору відповідачу було перераховано 6500,00 гривень на платіжну картку, що підтверджується листом платіжної установи Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення». 
За умовами договору кредит підлягав поверненню до 26.12.2021 року, проценти нараховувалися у межах строку кредитування за пільговою ставкою 2 % на день протягом перших 30 днів та за стандартною ставкою 3 % на день протягом наступних 60 днів. 
Станом на 01.09.2025 року заборгованість, за розрахунком позивача, становить 22100,00 гривень, з яких 6500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту та 15600,00 гривень - заборгованість за процентами. 
Позивач вважає подані ним докази належними та допустимими, зазначає, що договір не визнаний недійсним чи неукладеним, а відповідач не надав доказів погашення заборгованості чи обґрунтованих заперечень щодо її розміру, у зв`язку з чим просить позов задовольнити у повному обсязі.
На виконання ухвали Хаджибейського районного суду міста Одеси від 12.05.2026 року Акціонерним Товариством «ПУМБ» надано наступну інформацію. На ім`я ОСОБА_2 банком була емітована картка № НОМЕР_1 . В анкетних даних ОСОБА_2 вказана електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 . В банку за ОСОБА_2 закріплений фінансовий номер телефону: НОМЕР_2 , на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № НОМЕР_1 у період з 27.09.2021 року по 07.10.2021 року. До відповіді долучено виписку по рахунку у гривні , яка відкрита до вказаного рахунку на ім`я ОСОБА_2 за період з 27.09.2021 року по 07.10.2021 року в електронному вигляді на диску. 
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» Звіздецька Діана Ігорівна у відповіді на відзив просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 надали до суду відзив на позовну заяву, проте у судове засідання не з`явились, клопотань чи заяв про відкладення судового засідання не надавали.
Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що 27.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та ОСОБА_2 укладено договір про надання фінансового кредиту № 88092054 в електронній формі.
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у сумі 6500,00 гривень, який підлягав поверненню до 26.12.2021 року. За користування кредитом сторонами погоджено сплату процентів: у пільговий період - за ставкою 2 % на день, у стандартний період - за ставкою 3 % на день.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом акцепту оферти та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, є таким, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою сторін.
На підтвердження факту укладення договору позивачем надано примірник електронного договору, додатки до нього, довідку про ідентифікацію клієнта, яка містить відомості про підписання договору відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора, а також відомості про номер мобільного телефону, електронну адресу та банківську картку, зазначені під час оформлення кредиту.
Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначав, що матеріали справи не містять належних доказів проходження відповідачем ідентифікації та верифікації, отримання ним одноразового ідентифікатора, укладення кредитного договору саме відповідачем, а також належних доказів видачі кредитних коштів та розрахунку заборгованості.
Разом із тим зазначені доводи спростовуються матеріалами справи.
На виконання ухвали суду від 12.05.2026 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» надало інформацію, відповідно до якої на ім`я відповідача емітовано банківську картку № НОМЕР_1 , яка зазначена у кредитному договорі. Також банком підтверджено, що за відповідачем був закріплений номер мобільного телефону НОМЕР_2 та електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 , які повністю відповідають відомостям, зазначеним у договорі та довідці про ідентифікацію клієнта. Крім того, банком надано виписку за рахунком відповідача за відповідний період.
Наведені докази у своїй сукупності підтверджують, що саме відповідач використовував зазначені під час оформлення кредиту персональні дані, банківську картку, номер телефону та електронну адресу, а тому доводи сторони відповідача про відсутність доказів укладення ним кредитного договору є безпідставними.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення», відповідно до якого 27.09.2021 кредитні кошти у сумі 6500,00 гривень були перераховані на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Акціонерим товариством «ПУМБ» (а. с .30), що також узгоджується з інформацією, наданою банком на виконання ухвали суду.
Відповідно до статей 526, 527, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строки, визначені договором.
01.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» укладено договір факторингу № 01092025/1, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 88092054 від 27.09.2021 року, що відповідає вимогам статей 512, 514, 1077 ЦК України.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 01.09.2025 заборгованість відповідача становить 22100,00 гривень, з яких 6500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту та 15600,00 гривень - заборгованість за процентами.
Судом встановлено, що проценти нараховані виключно за період дії кредитного договору - з 27.09.2021 по 26.12.2021 року, відповідно до погоджених сторонами процентних ставок: 2 % на день протягом пільгового періоду та 3 % на день протягом стандартного періоду. Розрахунок процентів відповідає умовам договору, а доказів його неправильності відповідачем не надано.
Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів повернення кредитних коштів або сплати процентів, не подав власного розрахунку заборгованості та не спростував подані позивачем докази.
Згідно зі статтями 526, 1048, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у порядку і строки, визначені договором.
Відповідно до статті 1082 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не звільняє його від обов`язку виконання кредитного зобов`язання.
Оскільки відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість перед новим кредитором, що є підставою для її стягнення в судовому порядку.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що позивач довів факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів, перехід до нього права вимоги за договором факторингу та наявність заборгованості у заявленому розмірі, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 22100,00 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі в сумі 2662,40 гривень. 
Відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статей 137, 141 ЦПК України, відповідно до яких витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за умови підтвердження їх розміру належними доказами та за умови їх співмірності зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом, і значенням справи для сторони.
На підтвердження понесених витрат позивачем подано договір про надання правничої допомоги (а. с. 15-17), додаткову угоду № 88092054 (а. с. 29), детальний опис наданих послуг (а. с.13), акт приймання-передачі наданих послуг(а. с. 10) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката (а. с. 39-40). Подані докази підтверджують обсяг наданої правничої допомоги та її вартість у розмірі 5500,00 гривень.
Оцінивши подані докази, характер і складність спору, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також враховуючи правові висновки Верховного Суду щодо можливості відшкодування як сплачених, так і таких, що підлягають сплаті, витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 гривень є документально підтвердженими, співмірними та підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -
В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» (ЄДРПОУ - 39493634; адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за Кредитним договором № 88092054 від 27.09.2021 року у розмірі 22100 (двадцять дві тисячі сто) гривень 00 коп., з яких:
- 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту;
- 15600 (п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень 00 коп. - заборгованість за процентами.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» (ЄДРПОУ - 39493634; адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Позика» (ЄДРПОУ - 39493634; адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) суму сплаченого судового збору 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення його в повному обсязі.

СУДДЯ:       В.К.Гуревський

Рішення суду у повному обсязі складено 08 липня 2026 року.