У к р а ї н а
Новоархангельський районний суд Кіровоградської області 
26100, смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, вул. Слави, 26, тел. 2-10-45, E-mail: inbox@na.kr.court.gov.ua
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

28.08.2026                   2-о/394/26/26
496/2056/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2026 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого: судді -   Запорожець О.М.
присяжних:    Стоколос Ю.І.
Яношевської В.Г.
при секретарі:    Лясковській О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою,
В С Т А Н О В И В:
Представник заявниці в інтересах останньої звернувся до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що з 21.12.2022р. солдат ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою виданою військовою частиною НОМЕР_1 від 14.01.2023 №306.
В подальшому, заявницею отримано, від ІНФОРМАЦІЯ_2 , сповіщення сім`ї №271 від 06.03.2023р. про те, що її чоловік – солдат ОСОБА_2 , водій 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 зник безвісти 23.02.2023р. в районі АДРЕСА_1 .
По факту зникнення солдата ОСОБА_2 та ще восьми військовослужбовців, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно - господарської діяльності) від 26.02.2023 №237 було призначено службове розслідування.
Відповідно до Акту службового розслідування від 14.03.2023р. після штурмових дій противника в районі РОП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в районі н.п. Оріхівка-Васильківка, Донецької області, зникли безвісти за невідомих обставин дев`ятеро військовослужбовців в тому числі водій 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 .
Станом на 14.03.2023р. будь-які дані про місцезнаходження військовослужбовців відсутні.
В розділі обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування зазначено, що ОСОБА_2 та інші восьмеро військовослужбовців виконували бойові завдання пов`язані з Захистом Батьківщини, здійснювали заходи з національної безпеки і оборони, відбиття збройної агресії російської федерації в районі населеного пункту Оріхово-Василівка, Бахмутського району, Донецької області.
Відповідно до письмових пояснень командира 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 головного сержанта ОСОБА_3 23.02.2023 після масованого артилерійського обстрілу позицій 2 мотопіхотної роти в районі населеного пункту Оріхово-Василівка Донецької області противник почав штурмові дії на РОП «КОСМОС». Почався стрілецький бій. Під час бою декілька військовослужбовців отримали поранення, виходили з позицій на КСП роти для подальшої евакуації в шпиталь. Деякі з позицій були захоплені противником, наші військовослужбовці відійшли на раніше підготовлені відсічні позиції. Перевіривши наявність особового складу після бою головний сержант ОСОБА_3 виявив відсутність дев`ятьох військовослужбовців в тому числі солдата ОСОБА_2 . Провести пошукові заходи не було можливості через активні бойові дії, постійні ворожі обстріли та часткове захоплення ворогом наших позицій.
Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 14.03.2023 № 207 про завершення службового розслідування зроблено висновок про зникнення безвісти за особливих обставин ОСОБА_2 та ще вісьмох військовослужбовців. У наказі зазначено, що пошукові заходи неможливо провести у зв`язку з тим,що район населеного пункту Оріхово Василівка Бахмутського району Донецької області тимчасово окупована ворогом.
Відповідно до витягу з протоколу №4 від 28.04.2025, засіданням комісії військової частини НОМЕР_3 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, військовослужбовці підпорядкованих військових частин військовій частині НОМЕР_3 , які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України визначені учасниками бойових, зокрема ОСОБА_2 , водій (зниклий безвісти). Статус також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру ветеранів війни №20251211-00123928 від 11.12.2025.
06.03.2023р. заявницею було подано заяву до чергової частини ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 та вжиття заходів правового характеру щодо встановлення місцезнаходження її чоловіка – ОСОБА_2 , який зник в районі н.п. Оріхово-Василівка Донецької області. У зв`язку з чим до ЄРДР було внесено відомості про вчинення зазначеного правопорушення за №12023162510000333. Потерпілою в даному кримінальному провадженні визнано заявницю. В подальшому, відповідно до повідомлення про передачу кримінального правопорушення до іншого органу досудового розслідування від 08.03.2023р., заявницю було поінформовано про передачу кримінального правопорушення для подальшого здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування за підслідністю до СУ ГУНП в Донецькій області.
Крім того, ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, про що отримано відповідний витяг №20250925-4967 від 25.09.2025р. Відповідно до інформації, що міститься у витязі про обставини зникнення безвісти та встановлення місця перебування або поховання чи місцезнаходження тіла зазначено, що ОСОБА_2 зник на території бойових дій, зник безвісти за особливих обставин на території тимчасової окупації частини України; дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 18.03.2024.
На теперішній час від компетентних органів відсутня будь-яка інформація про перебування ОСОБА_2 у полоні або серед поранених, чи про його місцезнаходження за інших обставин – тобто всі заходи з розшуку результату не дали.
Згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави агресора № 08-06/13179 від 09.03.2026 вбачається, що не надходили відомості від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або з інших джерел, в тому числі зі сторони російської федерації, про перебування у полоні, стану здоров`я та місця утримання ОСОБА_2 .
Таким чином, враховуючи всі об`єктивні дані факту зникнення безвісти ОСОБА_2 , на даний час не має підстав вважати, що він живий чи перебуває у полоні.
Оголошення чоловіка заявниці померлим має юридичне значення, оскільки надає право для проведення державної реєстрації смерті, грошової допомоги за загибель, пов`язану із захистом Батьківщини, реалізації права на державні соціальні гарантії, передбачені сім`ям загиблих військовослужбовців, а також для відкриття спадкової справи.
Представник заявниці просив суд оголосити померлим – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник заявниці в судовому засіданні заявлене прохання підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. 
Представник заінтересованої особи – військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду пояснення в яких зокрема вказав, що звернення з заявою про оголошення померлим до суду є передчасним, просив відмовити в задоволенні заяви.
Представник заінтересованої особи – Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за їх відсутності.
Представник заінтересованої особи – Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, але надав пояснення у справі в яких просив проводити розгляд справи за його відсутності а також зазначив наступне, що заявник просить суд: оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , громадянина України, уродженця селища Бандурка Первомайського району Миколаївської області, військовослужбовця, солдата, водія 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту Оріхово- Василівка, Донецької області, під час виконання ним бойового завдання із захисту Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.
Враховуючи приписи ст. 43 ЦПК України, яка надає право учасникам справи надавати пояснення суду, Міністерство оборони України вважає за необхідне надати наступні письмові пояснення щодо даної справи.
Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Частиною 2 статті 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
З тексту зазначеної норми вбачається, що передумовами для оголошення особи померлою зв`язку з воєнними діями є:
1) закінчення воєнних дій.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку в наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); оголошення фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України, ст. 46 ЦК України).
В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Аналізуючи норми права, можна дійти висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 22 року N 2102- IX, на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє по даний час, а відтак воєнні дії на території України тривають.
Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.
Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, зокрема особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Звернув увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
Отже потрібно визначити часові характеристики ведення бойових дій в районі зникнення безвісти військовослужбовця та врахувати їх при вирішенні справи.
Солдат ОСОБА_2 , зник безвісти 23.02.2023 року в районі населеного пункту Оріхіво-Васильківка Донецької області.
Село Оріхово-Василівка розташоване на території Донецької області та адміністративно входить до складу Соледарської територіальної громади Бахмутського району цієї області.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376 (чинного на момент подання пояснень), «Соледарська міська територіальна громада за винятком с. Бахмутське, с. Берестове, с. Білогорівка, с. Благодатне, с. Василівка, с. Веселе, с. Володимирівка, с. Дубово-Василівка, с. Залізнянське, с. Краснополівка, с. Липове, с. Миколаївка, с-ще Нагірне, с. Парасковіївка, сще Підгородне, с. Пилипчатине, с. Роздолівка, с. Сакко І Ванцетті, м. Соледар, с-ще Спірне, с. Стряпівка, с. Трипілля, с. Яковлівка з 24.02.2022 по 06.08.2024 була територією активних бойових дій». «Соледарська міська територіальна громада за винятком с. Бахмутське, с. Берестове, с. Білогорівка, с. Благодатне, с. Василівка, с. Веселе, с-ще Виїмка, с. Володимирівка, с. Дубово-Василівка, с. Залізнянське, с. Краснополівка, с. Липове, с. Миколаївка, с-ще Нагірне, с. Парасковіївка, сще Підгородне, с. Пилипчатине, с. Роздолівка, с. Сакко І Ванцетті, м. Соледар, с-ще Спірне, с. Стряпівка, с. Трипілля, c. Федорівка,с. Яковлівка з 07.08.2024 дотепер є територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси».
Представник заінтересованої особи просив врахувати дані пояснення при вирішенні справи та відмовити в задоволенні заяви /а.с.67-73/.
Суд на місці ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представників заінтересованих осіб.
Заслухавши представника заявниці, заінтересовану особу та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно частин 1 та 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ч. 1 ст. 4 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В розумінні ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Ст. 305 ЦПК України визначено підсудність заяви, зокрема заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Ч. 1 ст. 308 ЦПК України вказує, що, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 28 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області – світлокопія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 /а.с.28/.
Відповідно до світлокопії паспорта НОМЕР_6 - ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Бандурка Первомайського району Миколаївської області народився ОСОБА_2 /а.с.20/.
Матеріали справи містять світлокопію свідоцтва про народження відповідно до якої ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьком записано ОСОБА_5 , а матір`ю – ОСОБА_6 /а.с.18 зворотна сторона/. 
Згідно з довідкою виданою військовою частиною НОМЕР_1 від 14.01.2023 №306 з 21.12.2022 р. солдат ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 /а.с.16 зворотна сторона/.
Відповідно до сповіщення сім`ї №271 від 06.03.2023р. виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 , про те, що чоловік заявниці – солдат ОСОБА_2 , водій 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 зник безвісти 23.02.2023р. в районі АДРЕСА_1 /а.с.27 зворотна сторона/.
Матеріали справи містять світлокопію матеріалів службового розслідування, проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.02.2023 року №237 серед яких міститься Акт службового розслідування від 14.03.2023р. відповідно до якого після штурмових дій противника в районі РОП «КОСМОС», в районі н.п. Оріхівка-Васильківка, Донецької області, зникли безвісти за невідомих обставин дев`ятеро військовослужбовців в тому числі водій 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 /а.с.29-44/.
Відповідно до світлокопії витягу з ЄРДР 06.03.2023р. заявницею було подано заяву до чергової частини ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 та вжиття заходів правового характеру щодо встановлення місцезнаходження її чоловіка – ОСОБА_2 , заявницю визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні /а.с.17-18/.
Згідно з витягу №20250925-4967 від 25.09.2025 р ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин /а.с.26/.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру ветеранів війни №20251211-00123928 від 11.12.2025 року ОСОБА_2 , водій (зниклий безвісти) має статус учасника бойових дій /а.с.16/. 
Матеріали справи містять виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави агресора № 08-06/13179 від 09.03.2026 з якої вбачається, що не надходили відомості від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або з інших джерел, в тому числі зі сторони російської федерації, про перебування у полоні, стану здоров`я та місця утримання ОСОБА_2 /а.с.8/.
Правовідносини щодо оголошення фізичної особи померлої регулюються наступними нормами права.
Так ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
В розумінні ст. 46 ЦК України рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців; 3) за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Особливістю даної категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України, на які суд послався вище.
Крім цього суд вказує на те, що заявник при зверненні до суду повинен мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
За змістом ст. 1 Закону України від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» - воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у ч. 2 ст. 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.
Збройний конфлікт - це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку України»).
Законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан».
Ч. 2 ст. 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24).
У постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
У цьому Наказі зазначені території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: території можливих бойових дій; території активних бойових дій; території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Велика Палата Верховного Суду наголошувала на тому, що обчислення шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.
У ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
У даній справі заявниця просила оголосити померлим її чоловіка – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, солдата, водія 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту Оріхово-Василівка, Донецької області, під час виконання ним бойового завдання із захисту Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, але станом на день розгляду справи воєнні дії на зазначеній території не закінчені, а тому відлік встановленого у ч. 2 ст. 46 ЦК України дворічного та шестимісячного строків не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява про оголошення фізичної особи є передчасною та не підлягає задоволенню. 
Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. 46 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 1 Закону України від 06 грудня 1991 року «Про оборону України», п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку України», ст. ст. 2, 4, 258, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 305, 308 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В :
В задоволенні заяви  ОСОБА_1 , заінтересовані особи Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою - відмовити.
Ідентифікаційні дані учасників:
ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .
 
Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місце знаходження: вул. Кіпенко 6, м. Біляївка Одеська область, код юридичної особи в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 38723912.
 
Військова частина НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_3 , код юридичної особи в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 26615223.
 
Міністерство оборони України, місце знаходження: проспект Повітрофлотський 6, м. Київ, код юридичної особи в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 00034022.
 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Копію даного рішення негайно направити учасникам справи.
Повний текст рішення виготовлено 31.08.2026 року

Суддя:  О.М.Запорожець 
 
Присяжні:    Ю.І. Стоколос 
 
В.Г. Яношевська