Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області 

справа № 215/2221/25
номер провадження 2/215/302/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Дудікова А.В. 
при секретарі - Болдирєвій А.О.
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/2221/25 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, 
встановив
Описова частина 
У березні 2025 року КПТМ «Криворіжтепломережа» (далі – Підприємство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.
В обґрунтування позову представник позивача вказував, що підприємство по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населення, яке зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію та гарячу воду, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачі є споживачами теплової енергії, яку надає позивач за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачують, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.02.2019 по 01.03.2025 у розмірі 45 582,98 грн, з них: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 01.03.2025 у розмірі 45 122,25 грн; плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в розмірі 460,73 грн. Відповідачам було направлено лист щодо заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг. Однак заборгованість у добровільному порядку сплачено не було. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму заборгованість, а також судові витрати.
Ухвалою суду від 08.04.2025 прийнято справу до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.05.2025.
12.05.2025 розгляд справи відкладено на 17.06.2025, у зв`язку з неявкою відповідачів.
17.06.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з відпусткою судді, розгляд справи призначений на 17.09.2025.
17.09.2025 розгляд справи відкладено на 22.10.2025, у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судових повісток відповідачам.
20.10.2025 представником позивача до суду направлено клопотання про витребування доказів від Центру надання адміністративних послуг, а саме відомостей та документів про власників квартири АДРЕСА_2 .
22.10.2025 ОСОБА_3 , в інтересах відповідача ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з клопотанням про призначення іншої дати судового розгляду, залучення його представником у справі та ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. Розгляд справи відкладено на 05.11.2025.
04.11.2025 представник відповідача Сергієнко Д.М. направив до суду пояснення ОСОБА_2 , в якому остання зазначає, що КПТМ «Криворіжтепломережа до позовної заяви не долучило будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 користувалася наданою позивачем тепловою енергією. Зазначив, що за адресою: АДРЕСА_1 відповідач не проживає, послуги за відповідною адресою від позивача не отримує, будь-який договір на отримання послуг від позивача не укладала та не підписувала, грошові перекази на рахунок позивача не здійснювала. Також зазначає, що позивачем у відповідності до поданого до суду додатку, до матеріалів справи не було надано розрахунок за фактично відпущену теплову енергію, виконаного відповідно до вимог п. 23 Правил користування тепловою енергією. затвердженого постановою КМУ від 03.10. 2007 № 1198, п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенням. затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Позивачем не надано детальний помісячний розрахунок як визначалась вартість спожитої теплової енергії. Крім того, статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Враховуючи викладене просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви КПТМ «Криворіжтепломережа» в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 
05.11.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за його та відповідача відсутністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
14.11.2025 представник позивача направила до суду пояснення по справі, в якому зазначила, що із наведеними у поясненнях запереченнями відповідача, позивач не погоджується і відхиляє їх повністю, виходячи з наступного. КТПМ «Криворіжтепломережа» здійснюється постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , в тому числі до квартири АДРЕСА_4 . Власником вказаної квартири є відповідач ОСОБА_2 . На виконання ч. 1 статті 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» - надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, п.1 ч.2 статті 8, виконавець комунальної послуги, окрім іншого зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством, а також на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії до житлового будинку: АДРЕСА_3 . Постачання теплоносія проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду». За умов постачання однією стороною теплоносія та отримання теплової енергії іншою стороною, у сторін фактично склалися договірні відносини. Доказами надання позивачем теплопостачання до будинку АДРЕСА_3 є Акти про подачу теплової енергії та Акти про відключення будинку від теплопостачання. КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів ЗУ «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст.19 ЗУ «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії Отже, в силу законодавства Позивач не може відмовитися від надання послуг з теплопостачання споживачам. Вважає, що у Відповідачів виникло зобов`язання перед КПТМ «Криворіжтепломережа» на підставі застосування ч. 1 ст. 11 ЦК України, де вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Законодавством з надання послуг теплопостачання не передбачено право теплопостачальної організації відключити споживача від мережі теплопостачання за не укладання договору. Таким чином, зобов`язання відповідачів в умовах неукладеного договору на теплопостачання до 2021 р. виникає на підставі дії законів, що перелічені вище. А не укладення договору не звільняє відповідача від сплати заборгованості за спожиту теплову енергію. Свої зобов`язання КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало, а саме: постачання теплоносія на протязі всього періоду, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду», але Відповідач у порушення ст. 67,68,162 Житлового Кодексу України, ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплату за отриману теплову енергію не робив. На офіційному веб-сайті Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», за адресою: http://kpts.dp.ua/, 05.10.2021 був оприлюднений Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (зокрема, акти подачі та припинення подачі теплової енергії). У разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни. Тому, відсутність між позивачем і відповідачами такого договору у письмовій формі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Щодо застосування строків позовної давності зазначила, що Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною 3 ст. 264 ЦК України визначено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно до розрахунку заборгованості, поданого Позивачем до позовної заяви, у період з 01.02.2019 р. по 01.03.2025 р., Відповідач проводив часткові оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії. Оплату послуг з постачання теплової енергії Відповідач сплачував і в опалювальний період і в неопалюваний період, коли Позивач фактично не нараховував плату за послуги. Сплачуючи заборгованість за послуги, Відповідачі вчиняли дії, що у розумінні ч.3 ст. 264 ЦК України, свідчать про визнання ними свого боргу або іншого обов`язку, і відповідно створюють наслідком умови щодо переривання позовної давності. Крім того Верховний Суд (Постанова від 10.11.2022 р. у справі №916/1224/21) зазначає про те, що 11 березня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої з урахуванням внесених до неї в подальшому змін, зокрема постановами Кабінету Міністрів України № 215 від 16 березня 2020 року та № 239 від 25 березня 2020 року, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено карантин на усій території України з 12 березня 2020 року, дія карантину була продовжена до 31 грудня 2022 року. Заперечення ОСОБА_2 , щодо того, що часткові оплати за послугу теплопостачання здійснено іншою ніж вона особою не доведено відповідачем. Крім того, особовий рахунок на послугу теплопостачання відкривається надавачем послуги на квартиру, до якої здійснюється теплопостачання, а не на особу - споживача. Облік заборгованості за послугу теплопостачання обраховується за нерухомим майном, а не за споживачами послуги, в розумінні ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Окремо зазначимо, що для розділення особового рахунку відповідачі до суду не зверталися, доказів відповідного не надають. Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири за адресою, де обліковується заборгованість. Враховуючи зазначені вище норми вони мають солідарний обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг. Крім того, послуги з централізованого опалення не відносяться до тих, які надаються виключно мешканцям, які є присутніми у квартирі, оскільки обігрів квартири відбувається незалежно від знаходження у ній споживача. Проживання або не проживання у житловому приміщенні, до якого подається теплопостачання, не створює і не скасовує обов`язку для осіб, що несуть відповідальність за таке майно, щодо сплати поданої послуги теплопостачання.
16.11.2025 адвокат Сергієнко Д.М. направив до суду заяву, в якій просив врахувати пояснення ОСОБА_2 від 04.11.2025 та відмовити у задоволенні позовної заяви про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 
17.11.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та витребування доказів від КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації». Розгляд справи відкладено на 16.12.2025.
16.12.2025 розгляд справи відкладено на 20.01.2026 у зв`язку з ненадходженням витребуваних документів.
12.01.2026 на виконання ухвали суду від 17.11.2025 з КП «КРБТІ» надійшли витребувані документи.
15.01.2026 розгляд справи відкладено на 02.02.2026 за клопотанням представника позивача та ознайомлення з матеріалами справи.
02.02.2026 розгляд справи відкладено на 27.02.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання.
Ухвалою суду від 02.04.2026 задоволено клопотання представника позивача, витребувано від Шостої криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 ; Тернівського ВДРАЦС у місті Кривому Розі копію актового про смерть ОСОБА_4 . Розгляд справи відкладено на 07.05.2026.
23.04.2026, на виконання ухвали суду від 02.04.2026, з Тернівського ВДРАЦС у місті Кривому Розі надійшла копія актового про смерть ОСОБА_4 
07.05.2026 та 12.06.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з ненадходженням витребуваних документів.
17.06.2026, на виконання ухвали суду від 02.04.2026 до суду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_4 .
У судове засідання призначене на 04.08.2026 представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. 07.05.2026 направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення судом не заперечує (т.2 а.с.7). 
Відповідачі у судове засідання призначене на 04.08.2026 не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак поштові відправлення, адресовані відповідачам повернулися до суду з відмітками пошти про причини невручення: за закінченням терміну зберігання, адресат відсутній. Крім того, відповідачі про день та час розгляду справи повідомлялися через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 не подала.
Мотивувальна частина
Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:  1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;  2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;  3) відповідач не подав відзив;  4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися без поважних причин та без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подали, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи – також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України зобов`язане робити оплату, відповідно до особового рахунку і тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (на кожен окремий період).
Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. 
Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивач здійснює постачання теплової енергії в кв. АДРЕСА_2 , де зареєстровані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Власник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6). 
Так, як будинок за вищевказаною адресою є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачі фактично отримують теплову енергію.
За даними КПТМ «Криворіжтепломережа» квартира перебуває у приватній власності відповідача ОСОБА_2 та на її ім`я відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 . Відомості про зміну власника житлового приміщення та переоформлення особового рахунку в матеріалах справи відсутні (а.с.6).
Відповідно до відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 13.05.2019 (а.с. 28).
З відповіді №2028119 від 20.11.2025 отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) – є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.137).
Актами про початок та припинення централізованого опалення в житлові будинки, вбудовані та прибудовані в них приміщення підтверджено подачу та припинення подачі теплової енергії, в тому числі в багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9-21).
Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідачів за надані послуги за період з 01.02.2019 по 01.03.2025 становить 45 582,98 грн, з них: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 01.03.2025 у розмірі 45 122,25 грн; плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в розмірі 460,73 грн (а.с.7-8).
Позивачем направлявся відповідачам лист з повідомленням щодо заборгованості станом на 01.11.2024 у розмірі 40 319,78 грн з вимогою добровільно сплатити борг (а.с. 6,7).
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до частини 2 статті 12 Закону №2189-VІІІ договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII).
Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону №2189-VIII передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього ж Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII).
Окрім того, згідно п.п.3 п.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги.
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, провадження № 61-11107св18, постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, провадження № 61-26204св18.
Як слідує з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_2 є власницею квартири за адресою:  АДРЕСА_1 , а відповідачка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за вищевказаною адресою, тобто відповідачі несуть відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
А тому посилання представника відповідачки Тітової Т.А. про те, що позивачем не надано доказів того, що остання користувалась наданою позивачем тепловою енергією, не заслуговують на увагу.
Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між КПТМ «Криворіжтепломережа» та відповідачами не укладався, але житлово-комунальні послуги їм надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.
Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (пункт 20 Правил).
Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.
Законом № 2189-VIII у статті 21 визначено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Згідно з статтею 22 цього ж Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність.
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦС від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).
З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України).
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Судовим розглядом встановлено, що розмір плати за послуги з постачання теплової енергії визначений в установленому законом порядку. Так, тарифи на послуги централізованого опалення передбачені на окремі періоди: з 06.10.2018 Постановою №240 від 27.02.2018, з 01.01.2019 Постановою №1752 від 10.12.2018, з 25.10.2021 згідно Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22.10.2021 № 530.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 виконував належним чином, однак відповідачі оплату за спожиті послуги в повному обсязі не вносили в результаті чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості. Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, а наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), показів приладів обліку, Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг.
Позивач направляв на адресу відповідачів повідомлення про наявність заборгованості з вимогою її погасити, яке залишилось поза їх увагою. Докази звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг КПТМ «Криворіжтепломережа», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи також відсутні.
Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідачів за надані послуги за період з 01.09.2019 по 01.03.2025 становить 45 122,25 грн, з них: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 01.03.2025 у розмірі 45 122,25 грн; плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в розмірі 460,73 грн. (а.с.7-8).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована лише з 13.05.2019, а тому споживачем послуг КПТМ «Криворіжтепломережа» є саме з цього часу.
Факт наявності заборгованості, а також правильність розрахунку заборгованості, законність тарифів та розміру нарахування послуг у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку відповідачами не спростований. 
Щодо пропуску строку позовної давності, відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України суд зазначає наступне.
Верховний Суд (Постанова від 10.11.2022 р. у справі №916/1224/21) зазначав про те, що 11 березня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої з урахуванням внесених до неї в подальшому змін, зокрема постановами Кабінету Міністрів України № 215 від 16 березня 2020 року та № 239 від 25 березня 2020 року, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено карантин на усій території України з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року. 
У подальшому дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, безперервно продовжувалися. Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року (з урахуванням останніх внесених до неї змін згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 928 від 19 серпня 2022 року), дія карантину на усій території України, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року, була продовжена до 31 грудня 2022 року. 
Законом України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України був доповнений, зокрема пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Зазначений Закон України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Окрім того, з розрахунку заборгованості, долученого позивачем до позовної заяви, у період з 01.02.2019 по 01.03.2025 відповідачі частково сплачували заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії. Сплачуючи заборгованість за послуги, відповідачами вчинялися дії, що у розумінні ч. 3 ст. 264 ЦК України, свідчать про визнання ними свого боргу або іншого обов`язку, і відповідно створюють наслідки щодо переривання строку позовної давності. 
Висновки за результатом розгляду позовної заяви
З урахуванням вищевикладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності та приймаючи до уваги, що відповідачами не в повному обсязі виконувались зобов`язання щодо оплати за надані послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим у останніх виникла заборгованість, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 12.05.2019 у розмірі 4 500,04 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в сумі 41 082,94 грн, з яких: за послуги з постачання теплової енергії за період з 13.05.2019 по 01.03.2025 року у розмірі 40 622,21 грн та заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в розмірі 460,73 грн. 
Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 362,60 грн, з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 665,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,
ухвалив
Позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 12.05.2019 у розмірі 4 500,04 грн. 
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість в сумі 41 082,94 грн, з яких: за послуги з постачання теплової енергії за період з 13.05.2019 по 01.03.2025 року у розмірі 40 622,21 грн; заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 у розмірі 460,73 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» витрати по сплаті судового збору в сумі 1 665,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» витрати по сплаті судового збору в сумі 1 362,60 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», код ЄДРПОУ 03342184, місцезнаходження за адресою: м. Кривий Ріг, пров. Квітки Цісик, 9.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстров ане місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .
Повний текст судового рішення складено 12 серпня 2026 року.

Суддя