Справа № 570/1931/26
Номер провадження 2/555/947/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
"07" липня 2026 р. м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Собчука А.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Стасюк І.Я..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року.
Позивач ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року у загальному розмірі 27 504 грн 00 коп., з яких: 4 000 грн 00 коп. основний борг; 23 504 грн 00 коп. заборгованість за процентами.
Крім того, ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» просило стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп.
Позов обґрунтований тим, що 13.07.2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 3752489, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 4 000 грн 00 коп.
Позивач зазначає, що договір про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року укладений в електронній формі через інформаційно-комунікаційну систему ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» шляхом використання відповідачкою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим на зазначений нею номер мобільного телефону.
За умовами договору ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» зобов`язалося надати відповідачці кредит у тимчасове, строкове та платне користування, а відповідачка ОСОБА_1 зобов`язалася повернути основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та інші передбачені договором платежі.
ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало на картковий рахунок відповідачки кредитні кошти у розмірі 4 000 грн 00 коп.
Відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за договором не виконала, основну суму кредиту та проценти за користування кредитом у визначені договором строки не сплатила, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
29.10.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/10-2025, на підставі якого до ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року.
31.10.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» укладено договір факторингу № ДФ-31102025, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року.
Ухвалою суду від 12 червня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав.
Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи: на адресу його місця проживання було направлено рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою про день, час та місце судового засідання, а також розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання на офіційному вебсайті «Судова влада України».
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
При цьому відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення обставин, на які він посилається, як це передбачено ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судом установлено, що 13.07.2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про надання кредиту № 3752489, за умовами якого відповідачці було надано кредитні кошти у розмірі 4 000 грн 00 коп.
Із паспорта споживчого кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року вбачається, що кредитодавцем є ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», а споживачем — ОСОБА_1 . У паспорті визначено суму кредиту, строк кредитування, процентну ставку, порядок нарахування процентів, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту.
Згідно з договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року кредитодавцем є ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», а позичальником — ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Договір про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року укладено сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця.
Для укладення договору відповідачка ОСОБА_1 зареєструвалася в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця, зазначила свої персональні та контактні дані, обрала умови кредитування та підтвердила прийняття умов договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Із договору про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року вбачається, що кредитодавець зобов`язався надати відповідачці кредит у розмірі 4 000 грн 00 коп., а відповідачка зобов`язалася повернути кредит у строк визначений договором та, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі та порядку, передбачених договором.
На підставі розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року, вбачається, що загальна заборгованість відповідачки ОСОБА_1 становить 27 504 грн 00 коп., з яких: 4 000 грн 00 коп. — основний борг; 23 504 грн 00 коп. — заборгованість за процентами; заборгованість за комісіями та неустойкою відсутня.
Із договору факторингу № 29/10-2025 від 29.10.2025 року вбачається, що ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» передало, а ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» прийняло права грошової вимоги до боржників, визначених у відповідному реєстрі боржників.
Згідно з актом приймання-передачі документів до договору факторингу № 29/10-2025 від 29.10.2025 року, ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» передало ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» документи, що підтверджують права вимоги за кредитними договорами, включеними до реєстру боржників.
Із витягу з реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу № 29/10-2025 від 29.10.2025 року, вбачається, що до переліку переданих вимог включено право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року у розмірі 27 504 грн 00 коп., з яких: 4 000 грн 00 коп. — основний борг; 23 504 грн 00 коп. — проценти.
Із договору факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 року вбачається, що ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» передало, а ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» прийняло права грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників.
Згідно з актом приймання-передачі документів до договору факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 року, ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» передало ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» документи, які підтверджують наявність і розмір переданих прав вимоги.
Із витягу з реєстру боржників, до договору факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 року, вбачається, що позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року у загальному розмірі 27 504 грн 00 коп.
Виконання ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» зобов`язання щодо сплати фінансування за договором факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 року підтверджується платіжною інструкцією.
Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та прийняття такої пропозиції, а моментом підписання електронного правочину може бути використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За статтями 205, 207, 639 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі, а договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи, вважається укладеним у письмовій формі.
Такий підхід узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі № 561/77/19 та від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19.
Судом встановлено, що матеріали справи містять електронний договір про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року, паспорт споживчого кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року, відомості про використання відповідачкою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також документ, який підтверджує фактичне перерахування кредитних коштів на зазначений нею картковий рахунок.
Наведені докази у своїй сукупності підтверджують укладення відповідачкою ОСОБА_1 договору про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року та отримання нею кредитних коштів у розмірі 4 000 грн 00 коп.
Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Неповідомлення боржника про заміну кредитора саме по собі не припиняє його зобов`язання та не звільняє від погашення заборгованості, а лише покладає на нового кредитора ризик несприятливих наслідків виконання боржником зобов`язання первісному кредитору.
Договором факторингу № 29/10-2025 від 29.10.2025 року, актом приймання-передачі документів, реєстром боржників та доказом сплати фінансування підтверджується перехід права вимоги від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» до ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ».
Договором факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 року, актом приймання-передачі документів, реєстром боржників та доказом сплати фінансування підтверджується подальший перехід цього права вимоги від ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» до ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС».
За таких обставин ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» є належним кредитором у зобов`язанні за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник — повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно зі статтями 525, 526, 530, 610, 612, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за основним боргом суд зазначає таке.
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року надало відповідачці ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 4 000 грн 00 коп.
Із деталізованого розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року, вбачається, що залишок основного боргу відповідачки становить 4 000 грн 00 коп.
Доказів повернення основної суми боргу за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року відповідачка ОСОБА_1 суду не надала.
За таких обставин вимога позивача ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 основного боргу у розмірі 4 000 грн 00 коп. є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом суд зазначає таке.
Із договору про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року та паспорта споживчого кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року вбачається, що сторони погодили платність користування кредитними коштами, розмір процентної ставки, строк кредитування та порядок нарахування і сплати процентів.
Із деталізованого розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року, вбачається, що заборгованість відповідачки за процентами становить 23 504 грн 00 коп.
Зазначений розрахунок містить відомості про період нарахування процентів, розмір застосованих ставок, кількість днів користування кредитними коштами та суму процентів, нараховану за відповідний період.
Судом перевірено розрахунок заборгованості в межах заявлених позовних вимог. Розмір заявлених до стягнення процентів відповідає умовам договору про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року та даним деталізованого розрахунку.
Відповідачка ОСОБА_1 доказів сплати процентів, контррозрахунку, доказів неправильності їх нарахування або припинення відповідного зобов`язання суду не надала.
За таких обставин вимога позивача ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за процентами у розмірі 23 504 грн 00 коп. є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Таким чином, із відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року у загальному розмірі 27 504 грн 00 коп., з яких: 4 000 грн 00 коп. — основний борг; 23 504 грн 00 коп. — заборгованість за процентами.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить із положень статей 133, 137, 141 ЦПК України.
Позивачем ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №3752489 від 10.04.2026р.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Позивач ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп.
На підтвердження понесення таких витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги № 43657029/02 від 02.01.2026 року, укладений між ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» та Адвокатським об`єднанням «КОНСТРАКТІВ ЛОЙЕРЗ».
Із додаткової угоди № 3752489 до договору про надання правової допомоги № 43657029/02 від 02.01.2026 року вбачається, що адвокатське об`єднання зобов`язалося надати позивачу професійну правничу допомогу у справі щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року, а вартість такої допомоги визначена у розмірі 6 000 грн 00 коп.
Із детального опису наданих адвокатом послуг вбачається перелік виконаних адвокатом робіт, витрачений час та визначена сторонами вартість послуг у загальному розмірі 6 000 грн 00 коп.
За приписами ст. 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу визначається відповідно до умов договору та доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт. Під час розподілу таких витрат суд перевіряє їх зв`язок із розглядом справи, дійсність, необхідність та обґрунтованість.
Суд враховує, що ця справа є малозначною, розглянута в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін, не потребувала участі представника позивача у судових засіданнях, проведення експертиз, допиту свідків, подання відповіді на відзив чи інших додаткових процесуальних документів.
Позовна заява має типовий характер для спорів про стягнення заборгованості за договорами мікрокредитування. Основна частина її правового обґрунтування відтворює загальні норми цивільного законодавства та усталену практику Верховного Суду.
Такі роботи, як вивчення документів, аналіз кредитного договору, перевірка розрахунку заборгованості та правовий аналіз підстав позову, за своїм змістом є складовими єдиного процесу підготовки позовної заяви та не в усіх випадках можуть розглядатися як самостійні послуги, вартість кожної з яких підлягає окремому відшкодуванню.
При цьому суд не здійснює з власної ініціативи зменшення належно підтвердженого гонорару лише з мотивів його неспівмірності, а визначає ту частину заявлених витрат, яка документально підтверджена як фактично надана, необхідна і безпосередньо пов`язана з розглядом цієї справи. Відсутність самостійного характеру частини зазначених у детальному описі робіт є підставою для невключення їх повної вартості до суми, що покладається на іншу сторону. Верховний Суд розмежовує зменшення витрат за клопотанням іншої сторони та визначення судом фактично підтвердженого обсягу необхідних послуг.
Беручи до уваги складність справи, ціну позову, обсяг підготовлених процесуальних документів, відсутність судових засідань за участю представника позивача, типовий характер спору, а також принципи розумності, необхідності та пропорційності судових витрат, суд дійшов висновку, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу, який належить покласти на відповідачку, є 3 000 грн 00 коп.
Отже, заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 3 000 грн 00 коп. У стягненні решти заявлених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп. слід відмовити.
Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263–265, 268, 274–280, 281, 282 ЦПК України, статтями 204, 205, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 612, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» заборгованість за договором про надання кредиту № 3752489 від 13.07.2020 року у розмірі 27 504 (двадцять сім тисяч п`ятсот чотири) гривні 00 копійок, з яких: 4 000 гривень 00 копійок — основний борг; 23 504 гривні 00 копійок — заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в решті заявленої суми — відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Березнівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС», код ЄДРПОУ 43657029, місцезнаходження: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, будинок 29–31, адреса для листування: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, будинок 21/1, електронна адреса: court@solventis.com.ua, електронний кабінет — наявний.
Відповідачка — ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у ЄСІТС — невідомі.

 Суддя А.Ю. Собчук