ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 серпня 2026 року м. Житомир справа № 240/6720/25
категорія 113080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у невнесенні відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідач протиправно поновив його на військовий облік, оскільки він раніше був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину та 17.10.2023 був виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий облік та військову службу" і жодних дій щодо відновлення порушених прав не вчиняв. 16.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про внесення відомостей у Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, долучивши засвідчені докази, які підтверджують його виключення з військового обліку. 24.02.2025 позивач отримав відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_3 за №2326 від 19.02.2025 року, де зазначено, що за результати опрацювання заяви ОСОБА_1 встановлено, що він перебуває на спеціалізованому обліку (бронь). Підтверджено, що станом на 27.10.2023 року його було виключено з обліку, про що зроблено відповідний запис в графі 7 «Службові відмітки» військового квитка НОМЕР_1 . Однак у зв`язку з тим, що станом на 19.02.2025 року ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазнала змін і п. 6 ч. 6 ст. 37 виключений, внести відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку неможливо через технічні причини. Позивач не погоджується з вказаними діями відповідача, вважає, що відмова ІНФОРМАЦІЯ_3 вносити відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів порушують його права та законні інтереси з підстав наведених нижче.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зауважив, що з огляду на наведені вище положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку №560, з 18.05.2024 особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, підлягають взяттю на військовий облік та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Враховуючи те, що станом на дату виникнення спірних правовідносин, а саме 20.01.2025, в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачалася можливість виключення з військового обліку з підстав того, що особа повинна бути виключена, оскільки вона була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, ІНФОРМАЦІЯ_4 діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2023 року у справі №285/2154/22 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
17.10.2023 ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача, на підставі п.6.ч.6. ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», було виключено з військового обліку. Про що у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 проставлено штамп «Знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 17.10.2023 року» та зроблено запис «17.10.2023 року виключений з військового обліку згідно з п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Проте при перевірці облікових даних та відомостей про перебування на військовому обліку в єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» за допомогою мобільного застосунку «Резерв+», позивач виявив, що відомості щодо його виключення з військового обліку відсутні. Навпаки, згідно даних з Резерв + позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , категорія обліку військовозобов`язаний.
З метою виправлення недостовірної інформації, що міститься щодо позивача в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, 16.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про внесення відомостей у Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, долучивши засвідчені докази, які підтверджують його виключення з військового обліку.
24.02.2025 позивач отримав відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_3 за №2326 від 19.02.2025. Де зазначено, що за результати опрацювання заяви ОСОБА_1 встановлено, що він перебуває на спеціалізованому обліку (бронь). Підтверджено, що станом на 27.10.2023 його було виключено з обліку, про що зроблено відповідний запис в графі 7 «Службові відмітки» військового квитка НОМЕР_1 .
Однак у зв`язку з тим, що станом на 19.02.2025 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазнала змін і п. 6 ч. 6 ст. 37 виключений, внести відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку неможливо через технічні причини.
Позивач не погоджується з вказаними діями відповідача, вважає, що відмова ІНФОРМАЦІЯ_3 вносити відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів порушують його права та законні інтереси, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.5 ст.33 Закону №2232-ХІІ військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487, в редакції від 18.05.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період (п.3 Порядку №1487).
Відповідно до п.20 Порядку №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Військово-обліковими документами для військовозобов`язаних є військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.
Згідно п.22 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону №2232-ХІІ.
Абзацом третім пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.
Відтак до компетенції районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить взяття та виключення військовозобов`язаних з військового обліку.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Абзацом п`ятим частини дев`ятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Згідно з абзацами сьомим і дев`ятим пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, чинній з 18.05.2024) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни України: які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку.
З вищевикладеного слідує, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають усі військовозобов`язані громадяни України, які досягли 25-річного віку. Водночас Закон № 2232-ХІІ не містить обмежень щодо кількості раз, взяття на військовий облік у випадку, якщо особа раніше перебувала на військовому обліку призовників.
Тобто, громадянин України, який раніше перебував на військовому обліку призовників, і був виключений з військового обліку військовозобов`язаних, підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у разі, якщо підстави, за якими він був виключений, відпали.
З матеріалів справи встановлено, що позивач 17.10.2023 був виключений з обліку військовозобов`язаних на підставі пп.6 п. 6 ст. 37 Закону №2232-XII (засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину).
Суд зазначає, що статтею 37 Закону №2232-XII у редакції, яка діяла на момент виключення позивача військового обліку, було визначено, що виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Разом з цим, 18.05.2024 внесено зміни в Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", та нова редакція статті 37 вже не містить такої підстави для виключення з військової служби громадян України, раніше засуджених до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину:
"Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.".
З наведеного слідує, що з 18.05.2024 громадяни України, які раніше перебували на військовому обліку призовників та були виключені з військового обліку військовозобов`язаних на підставі пункту 6 частини шостої статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, чинній до 17.05.2024), підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, оскільки відпала підстава, за якою їх було виключено з військового обліку.
Отже, з набранням чинності змін до Закону №2232-XII позивач є таким, що підпадає під його дію як особа, яка набула статусу військовозобов`язаного, відтак, підстави для виключення позивача з військового обліку як раніше засудженого до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину у розумінні приписів частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) та Порядку №1487 відсутні.
Крім того, суд зазначає, що згідно пункту 4 розділу "Загальні питання" Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
- особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади". Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
- засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що відповідачем правомірно поновлено позивача на обліку військовозобов`язаних, тому вимоги в частині визнання протиправними дій та зобов"язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію позивача про його виключення з військового обліку, у зв`язку із раніше засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину згідно інформації наявної у його військово-обліковому документі, не підлягають задоволенню.
Інших обставин, які б давали суду підстави для задоволення позову позивачем не наведено, а судом не встановлено.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства,

вирішив:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 21 серпня 2026 року.

Суддя Р.М.Шимонович