Справа № 548/1239/26
Провадження № 2/548/711/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2026 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Старокожка В.П.,
за участю секретаря судового засідання - Скрипніченко М.І., 
розглянувши у межах спрощеного позовного провадження у приміщенні суду м. Хорола цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", представник позивача Кіріченко Валерія Владиславівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.
Представник позивача Кіріченко В.В. 26.05.2026, діючи в інтересах свого довірителя ТОВ "Бізнес позика" за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором та клопотанням про витребування доказів.
На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09.01.2025 між позивачем ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 у електронній формі укладено договір № 521909-КС-001 про надання кредиту. Згідно з умовами цього договору ТОВ ''БІЗПОЗИКА'' надало відповідачці грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. 
У зв`язку із невиконанням умов договору відповідачкою станом на 05.05.2026 утворилась заборгованість за договором № 521909-КС-001 у розмірі 14150,00 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 5650,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 2500,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1000,00 грн, які позивач прохав стягнути з відповідачки на свою користь, а також суму понесених судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн, та витребувати від АТ КБ "Приватбанк" інформацію щодо належності банківської картки, на яку здійснено переказ коштів відповідачці та виписку по цій банківській картці.
Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 29.05.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, задоволено клопотання про витребування письмових доказів.
25.06.2026 витребувана інформація від АТ КБ "Приватбанк" надійшла до суду.
У визначений судом строк відзив на позовну заяву, а також заяви чи клопотання на адресу суду від відповідачки не надходили. 
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, слід вважати відповідачку ОСОБА_1 належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата, надіслані безпосередньо за місцем її реєстрації - АДРЕСА_1 , а також за адресою, вказаною у позовній заяві - АДРЕСА_2 . 
Представник позивача у позовній заяві прохав про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні за його відсутності. 
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що 09.01.2025 між позивачем ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 у електронній формі укладено договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) № 521909-КС-001.
Згідно з умовами цього договору ТОВ ''БІЗПОЗИКА'' надав відповідачці грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності. 
Вказаний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України ''Про електронну комерцію''. ТОВ ''БІЗПОЗИКА'' 09.01.2025 надіслало ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту № 521909-КС-001. Цього ж дня остання прийняла (акцептувала) пропозицію (оферту) щодо укладення вказаного договору на умовах, визначених офертою.
Зі свого боку ТОВ ''БІЗПОЗИКА'' надіслало ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7015 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальницею у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. Так, 09.01.2025 між ТОВ ''БІЗПОЗИКА'' та ОСОБА_1 було укладено Договір № № 521909-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України ''Про електронну комерцію''. 
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ ''БІЗПОЗИКА'' надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 16 тижнів, тобто до 01.05.2025. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою стандартною та становить 1 %. Комісія за видачу кредиту - 1000,00 грн, нараховується одноразово при його видачі.
ТОВ ''БІЗПОЗИКА'' свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальниці грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на її банківську картку № НОМЕР_2 , яку позичальницею вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується інформаційною довідкою про видачу коштів та випискою АК КБ "Приватбанк" б/н за період з 09.01.2025 по 01.05.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 521909-КС-001 від 09.01.2025 відповідачка ОСОБА_1 оплат за кредитом не вносила. Загальна заборгованість останньої станом на 05.05.2026 становить 14150,00 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 5650,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 2500,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1000,00 грн, які позивач прохав стягнути з відповідачки на його користь, а також суму понесених судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Норми права, застосовані судом.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1ст. 642 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Суд вважає доведеним факт підписання договору про надання споживчого кредиту № 521909-КС-001 від 09.01.2025 між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 . На доведення факту укладення цього договору позивачем надано суду письмові докази, які суд вважає належними та достатніми.
Судом встановлено, що у даному випадку підлягають застосуванню положення Закону України ''Про електронну комерцію'', оскільки договір був підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі за допомогою електронного підпису відповідачки одноразовим ідентифікатором. 
Зважаючи на викладене, суд вважає, що стороною позивача доведено факт погодження між сторонами всіх суттєвих умов договору та належної інформації про підстави та розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Отже, виходячи з принципу правомірності даного правочину, який не визнано судом недійсним, у позичальниці ОСОБА_1 виникло зобов`язання з повернення одержаного кредиту.
Аналізуючи зазначені норми права та встановлені обставини, суд доходить висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу у повному об`ємі не повернуті, що підтверджується таблицею розрахунку заборгованості за вищевказаним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів.
Як убачається з матеріалів справи, зокрема, розрахунку заборгованості, станом на 05.05.2026 заборгованість відповідачки становить 14150,00 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 5650,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 2500,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1000,00 грн.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором від 09.01.2025 належним чином оформлений та відомостей про включення до розміру заборгованості за тілом кредиту інших платежів не містить, відповідачкою не спростований.
З огляду на встановлені обставини, суд вважає доведеним існування між сторонами по справі договірних зобов`язань та невиконання обов`язку відповідачки з повернення кредитних коштів, внаслідок чого у ОСОБА_1 виникла заборгованість за простроченим тілом кредиту, простроченими відсотками за користування ним та простроченими платежами за комісії, яка загалом становить 11650,00 грн (5000 + 5650 + 1000). Ця заборгованість підлягає стягненню із відповідачки на користь позивача.
Щодо стягнення заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі 2500 грн, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитних договорів між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 , так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, у стягненні суми заборгованостей по відсотках з відповідачки на користь товариства слід відмовити.
Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість в сумі 11650,00 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У позовній заяві позивач вказує на те, що ним понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн згідно з платіжною інструкцією від 15.05.2026.
Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 82,33 % сплаченого позивачем судового збору на підставі платіжної інструкції від 15.05.2026, що становить 2191,95 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 623, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 141, 263- 265, 268, 279, 352 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позов товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", представник позивача Кіріченко Валерія Владиславівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" заборгованість за договором про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) № 521909-КС-001 від 09.01.2025 у розмірі 11650 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн 00 коп, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 5650,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1000,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимоги відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2191 (дві тисячі сто дев`яносто одну) грн 95 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Учасники справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", юридична адреса: місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий