Справа №519/624/26 
"Е"2/519/578/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И 
15.07.2026 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі судді - Москаленко Інни Олександрівни, за участю секретаря судових засідань Коршак Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи на стадії ухвалення рішення, ухвалив рішення про таке: 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1.Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №76992900 від 19.11.2021 в сумі 17 274,72 грн. 
2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_2 уклали Договір про надання фінансового кредиту №76992900, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІРБІС» надало відповідачу кредит в сумі 5 700,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «ФК «ІРБІС» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно умов до укладеного Договору. Відповідач, у свою чергу не виконав умови кредитного договору - не повернув кредит, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позикодавцем за кредитним договором. 
3.01.09.2025 між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» відповідно до чинного законодавства укладений договір факторингу №01092025/01. Відповідно до умов вказаного договору відбулося відступлення прав вимог за кредитним договором №76992900 від 19.11.2021.
4.На момент звернення до суду з позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість в сумі 17 274,72 грн., з яких: 5 384,00 грн.. – заборгованість за тілом кредиту; 11 890,72 грн. –заборгованість за відсотками.
5.Відповідач подала заяву, де визнала факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Водночас, зазначила, що розмір відсотків є дуже високим, не співмірним з сумою отриманого кредиту, що є несправедливим. Також, просила зменшити суму витрат на правову допомогу.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
6.Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 21.04.2026 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
7.Подаючи позов до суду, Позивач просив розгляд позовної зави здійснювати за відсутністю представника позивача.
8.Подаючи заяву від 15.07.2026, Відповідач просив справу розглянути без його участі.
9.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановлені судом фактичні обставини 
10.Судом встановлено, що 19.11.2021  ОСОБА_2 уклала з ТОВ «ФК «ІРБІС» договір про надання фінансового кредиту №76992900, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 700,00 грн.
11.Згідно Договору строк кредитування - 90 днів, процентна ставка - 3,00% в день (фіксована). 
12.Згідно додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №76992900 від 19.11.2021- загальна вартість кредиту складає 21 090 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом складає 1095%.
13.Згідно довідки про ідентифікацію даний договір підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором 584203.
14.В день укладення вказаного договору, тобто, 19.11.2021 року, відповідачу було здійснено переказ грошових коштів на кредитний рахунок № НОМЕР_1 в сумі 5 700,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 09.06.2026, наданою АБ «Південний» на вимогу суду. 
15.Відповідно до п. 4.2. кредитного договору №76992900, клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за кредитом до 17.02.2022 року шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок товариства.
16.Як вбачається з розрахунку суми заборгованості ТОВ «ФК «ІРБІС» станом на 2022-02-17 р. за договором №76992900 від 19.11.2021 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 17 274,72 грн., з яких: 5 384,00 грн.. – заборгованість за тілом кредиту; 11 890,72 грн. –заборгованість за відсотками.
При цьому, судом встановлено з наданого розрахунку, що Відповідач частково сплачувала заборгованість у сумі 3000,00 грн.
17.01.09.2025 р. між ТОВ «ФК «ПОЗИКА» та ТОВ «ФК «ІРБІС» укладено договір факторингу №01092025/01, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ІРБІС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ПОЗИКА» за плату, а ТОВ «ФК «ПОЗИКА» приймає належні ТОВ «ФК «ІРБІС» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.
18.Відповідно до реєстру права вимоги до Договору факторингу №01092025/1 від 01.09.2025 р. ТОВ «ФК «ПОЗИКА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 17 274,72 грн., з яких: 5 384,00 грн.. – заборгованість за тілом кредиту; 11 890,72 грн. –заборгованість за відсотками.
Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
19.Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
20.Первісний кредитор та відповідач уклали між собою кредитний договір.
21.Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
22.Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
23.Первісний кредитор повністю виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання, перерахувавши Позичальнику кошти на його рахунок.
24.Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526, 530 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконував.
25.За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню. 
26.Водночас, суд критично оцінює розрахунок заборгованості, наданий Позивачем.
27.Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18Закону України "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
28.Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
29.Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
30.Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
31.Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
32.Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
33.Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі N 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
34.Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
35.При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦК України).
36.Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК «ІРБІС»», загальна заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором 17 274,72 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) в розмірі 5 384,00 грн.. та 11 890,72 грн. –заборгованість за відсотками. При цьому, Відповідач здійснювала часткове погашення кредиту у сумі 3 000 грн. 
37.Зважаючи на викладене, у даному випадку, визначений «ФК «ІРБІС»»у кредитному договорі розмір процентів (3% за кожен день, тобто 1095% річних) є непропорційно високим та призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника (споживача), відтак пункт 3.2. Договору є несправедливим і суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50 %) у разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором.
38.Аналогічний висновок міститься у Постановах Одеського апеляційного суду по справі № 521/17354/24 від 22.07.2025, по справі № 521/14697/23 від 15.04.2025, по справі № 498/765/23 від 15.04.2025, по справі № 499/506/25 від 10.02.2026.
39.Фактично позивач порушує питання про стягнення з позичальника простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі, що у 6 разів перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом.
40.Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відсотків річних за користування кредитними коштами, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. 
41.Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 року, справа № 679/1103/23.
42.З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення відсотків за користування кредитними коштами, та враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, суд вважає за можливе зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за користування кредитними коштами до розміру основного боргу та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки у розмірі 5700,00 грн. 
43.Отже, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 8 400 грн., із розрахунку 5700 грн. тіла кредиту, 5700 відсотків за користування кредитом та за вирахуванням 3 000,00 грн. фактично сплачених Відповідачем коштів на погашення заборгованості.
44.Інше не відповідало б принципам справедливості, розумності і пропорційності.
Судові витрати
45.Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
46.Позивачем при подачі позовної заяви було надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 662,40 гривень судового збору.
47.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
48.Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 5 500,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026, додатковою угодою №76992900 від 16.02.2026 до договору про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026, актом надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 16.02.2026 з детальним описом наданих послуг. Доказів оплати зазначених послуг матеріали справи не містять.
49.Оскільки судом задоволено 8400 *100% /17 274,72 = 48,63 % позовних вимог за договором позики №76992900 від 19.11.2021, то з Відповідача на користь Позивача слід 1 294,73 грн. судового збору та 2674,65грн витрат на правничу допомогу, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
50.На підставі наведеного, керуючись ст. 141,247,258,259,263- 265, 268, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
51.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково.
52.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором №76992900 від 19.11.2021 в сумі 8 400,00 грн.
53.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1 294,73 грн.
54.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 674,65 грн.
55.В задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
56.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
57.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
58.Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
59.Позивач: ТОВ «ФК «ПОЗИКА», місце реєстрації місце реєстрації 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ 39493634.
60.Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОПП НОМЕР_2 . 

Суддя Південного міського суду
Одеської області І. О. Москаленко