Єдиний унікальний номер 305/1221/26
Номер провадження 2/305/508/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

10.08.2026 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ластовичака В.Ю., за участі секретаря судового засідання Друляк А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До суду 23.04.2026 надійшов позов, поданий у електронній формі Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник зазначає, що 01.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ», правонаступником якого є Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № LM 511008481 відповідно до якого відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 6 000 грн, на умовах, що передбачені Кредитним договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору позики.
26.03.2026 ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір фартингу № ОК-ТП/28, за яким ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ», включно і до ОСОБА_1 
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу № 21/0725-01 від 21.07.2025, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ», правонаступником якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № LM511008481 від 01.11.2024.
Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 21 000 грн, з них 6 000 грн - заборгованість за сумою позики, 12 000 грн - заборгованість за процентами, 3 000 грн - заборгованість за штрафом/пенею, яка ним не сплачена.
Тому, покликаючись на статті 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 21 000 гривень, а також судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 гривень, та витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень.
Ухвалою від 28.04.2026 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28.05.2026 та витребувано докази, у зв`язку із неявкою відповідача відкладено на 29.07.2026, коли суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголошення якого призначив на 07.08.2026, у зв`язку із перебуванням суду в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню відкладено на перший робочий день після виходу з нарадчої кімнати - 10.08.2026.
Представник позивача Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, 29.07.2026 через підсистему «Електронний су» подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений шляхом направлення повістки на адресу проживання, адресат відсутній, до суду не з`явився, відзив не подавав.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до п.п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
За таких обставин, судом у порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановляється ухвала про заочний розгляд справи.
Суд дослідив матеріали справи, оцінив їх у сукупності та взаємозв`язку і встановив такі обставини.
01.11.2024 між ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ», правонаступником якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № LM511008481, договір було підписано електронним підписом за допомогою електронного ідентифікатора.
Відповідно до умов договору Товариство надало Відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000 грн.
Пунктом 8.3. цього Договору, сторони погодили, що процентна ставка становить 1,00% в день від суми залишку кредиту. 
Зарахування грошових коштів на рахунок відповідача НОМЕР_1 підтверджується платіжним дорученням від 01.11.2024, з якого вбачається «Призначення платежу: переказ коштів згідно договору № LM511008481 від 01.11.2024», витребуваною від АТ «ПУМБ» інформацією, а також довідкою ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ».
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про й прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, Позивачем доведено зобов`язання Відповідача за кредитним договором та факт перерахування коштів на його картковий рахунок.
За змістом положень ст. 652 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
26.03.2026 ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір фартингу № ОК-ТП/28, за яким ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ», включно і до ОСОБА_1 
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу № 21/0725-01 від 21.07.2025.
Згідно з указаним Договором та відповідно до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № LM511008481 від 01.11.2024.
На умовах, встановлених цим Договором, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № LM511008481 від 01.11.2024 загальна заборгованість становить 21 000 гривень, з них 6 000 гривень - тіло кредиту, 12 000 гривень - відсотки за користування, 3 000 гривень - неустойка.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідач будь-які докази до суду не надав.
Тому справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами чого встановлено наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення тіла кредиту та відсотків за користування ним, що в цілому становить 18 000 грн, а стосовно стягнення з відповідача 3 000 гривень сум заборгованості за пенею, суд зазначає таке.
Президентом України 24.02.2022 видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тому, стягнення неустойки за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, а саме в розмірі 18 000 грн, у тому числі 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 12 000 грн - заборгованість за відсотками, а в решті позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (на 18 000 гривень із заявлених 21 000 гривень, тобто на 85,71%), з відповідача необхідно частково стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 281,94 грн (2 662,40 гривень * 0,8571%).
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги, зазначених у позовній заяві в розмірі 8 000 гривень, слід зазначити таке.
Ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2025 між ТОВ «Кредит Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» було укладено договір про надання правової допомоги № 0107.
10.04.2026 між тими ж сторонами підписано акт № 357 наданих послуг (правової допомоги), згідно якого сума наданих послуг склала 8 000 гривень.
Згідно детального опису наданих послуг до Акту № 357 від 10.04.2026, АО «Апологет» надало позивачу 5 послуг загальною тривалістю 6 год 30 хв загальною вартістю 8 000 грн, зокрема:
- усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором тривалістю 30хв;
- ознайомлення з матеріалами кредитної справи тривалістю 2 год;
- погодження правової позиції Клієнта у справі тривалістю 30 хв;
- складення позовної заяви з урахуванням правової позиції Клієнта 3 год 30 хв;
- подання заяви до суду від імені клієнта - 1 шт.
Вартість наданих послуг відповідно до п. 6 договору про надання правничої допомоги сплачується на користь адвокатського об`єднання протягом року з моменту підписання акту.
При визначенні суми відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та в постанові від 05.06.2019 у справі №922/928/18).
У постанові від 19.11.2020 у справі № 734/2313/17 Верховний Суд наголосив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ця справа відноситься до категорії нескладних (малозначних) справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку зі стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, на збирання б яких адвокат витратив значний час. У спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, крім того, позовні вимоги задоволено частково.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia, заява № 58442/00, пункт 154) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
Таким чином, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх заявлений розмір, на переконання суду, не відповідає критеріям реальності та розумності таких витрат.
Тому, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн, а з урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача необхідно частково стягнути витрати на професійну правову допомогу, в розмірі 3 428,40 грн (4 000 грн * 0,8571).
Керуючись статтями 137, 141, 265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № LM511008481 від 01.11.2024 у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати в загальному розмірі 5 710 (п`ять тисяч сімсот десять) гривень 34 копійки, що складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2 281,94 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 3 428,40 грн.
Сторони та інші учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Рахівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК