Справа №345/603/26 
Провадження № 2/345/1047/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2026 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.
за участю секретаря Боднар Н.Ю.
представник позивача ОСОБА_1 
представників відповідачів ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,
ВСТАНОВИВ : 

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 14 квітня 2025 року вироком Калуського міськрайонного суду ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вида 3 років 6 місяців позбавлення волі із позбавленням права керувати всіма транспортними засобами на строк 3 роки. Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої злочином, задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 141 419,19 грн. понесених витрат на лікування та поховання, 500 000 грн. моральної шкоди та 12 000 грн. витрат на надання правової допомоги. 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року в задоволенні апеляційних скарг відмовлено, вирок суду залишено без змін. 
Постановою ВСУ від 21.01.2026 року касаційну скаргу сторони захисту задоволено частково. Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_4 щодо вирішення цивільного позову потерпілої в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 04.02.2026 року прийнято до розгляду цивільний позов за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином в цивільному провадженні та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 
З огляду на позицію, викладену в постанові ВСУ від 21.01.2026 року Калуським міськрайонним судом 24.02.2026 року прийнято ухвалу та залучено до участі у справи в якості співвідповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
30.04.2026 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, де позивач посилається на те, що 15.04.2024 близько 18:10 год. в денну пору доби, без опадів та туману, водій ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем марки «VolksvagenGolf», та рухався ділянкою дороги, від ТОВ «Гудвеллі Україна» у напрямку вул. Промислова в м. Калуш Калуської ТГ Калуського району Івано-Франківської області, разом із яким у якості пасажирів їхав і ОСОБА_5 . В той час у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 308 CDI». Водій ОСОБА_4 проїхавши ділянку дороги, яка має заокруглення у ліву сторону відносно його напрямку руху, проявив неуважність та виїхав на смугу зустрічного руху. Побачивши зустрічний автомобіль на прямій ділянці дороги та перебуваючи на його смузі руху, водій не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду перешкоди, здійснивши маневр з`їзду на узбіччя ліворуч із проїзної частини, допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 308 CDI» , що на відстані 600 метрів від вулиці Промислова у м. Калуш.
У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажири автомобіля «VolksvagenGolf» отримали тілесні ушкодження, а саме, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозково-лицевої травми із крововиливами під м`яку мозкову оболонку, в шлуночки мозку, із забоєм головного мозку в лобних долях, переломами кісток основи, склепіння та лицевого черепа, забійними ранами в ділянках голови та синцями в ділянках обох повік, яка ускладнилася гнійним менінгоенцефалітом та призвела до розвитку гострої мозкової недостатності, які згідно висновку експерта від 20.09.2024 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя у момент спричинення, чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю; закрита тупа травма грудної клітки із переломами ребер справа: 2.3.4 по середньо-ключичній лінії, відповідно до того ж висновку експерта має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними у момент спричинення.
Від отриманих травм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 помер. Смерть настала від відкритої черепно-мозково-лицевої травми із крововиливами під м`яку мозкову оболонку, в шлуночки мозку, із забоєм головного мозку в лобних долях, переломами кісток основи склепіння та лицевого черепа, яка ускладнилася гнійним менінгоенцефалітом та призвела до розвитку гострої мозкової недостатності.
Впродовж тривалого лікування, та перебування ОСОБА_5 у медичних установах на його лікування були витрачені значні грошові кошти.
Станом на даний час ні матеріальна, на моральна шкода у добровільному порядку відшкодована так і не була.
Так як відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за даними правовідносинами з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - поліс страхування № EP-218131391 укладено 27.11.2023 року та ДТП мала місце 15.04.2024 року), регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р., який є спеціальним для даних правовідносин. 
Згідно долучених до справи документів, а також квитанцій з урахуванням положень ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, відшкодуванню ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягають частково витрати на лікування та поховання ОСОБА_5 , які в загальному розмірі становлять 141 419,19 грн. З них, вартість витрат на поховання становить 76 970 грн., та 64 449,19 грн., витрати на лікування впродовж часу його перебування на лікуванні до моменту смерті. При цьому, загальний розмір відшкодування, який повинен в силу закону здійснити відповідач- ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Заробітна плата в Україні з 1 квітня 2024 року становила 8000 грн., що становить 96 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
Окрім того, Відповідач ОСОБА_4 повинен сплатити різницю між загальною сумою понесених на лікування витрат, та сумою, яка підлягає стягненню з Відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , а саме 45 419,19грн. Саме вказані суми матеріальної шкоди позивач просить стягнути з відповідачів. 
Щодо відшкодування моральної шкоди позивач зазначає, що Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку зі смертю свого чоловіка. Передчасну смерть свого чоловіка потерпіла сприйняла болісно, перенесла сильне душевне потрясіння, сильний нервовий стрес. Довгий час не може прийти до себе і постійно перебуває у депресивному стані через втрату чоловіка. У зв`язку з цим приймала і приймає заспокійливі ліки, її періодично турбує безсоння, депресивний стан. За життя чоловіка вона отримувала від нього підтримку, у них були спільні плани на майбутнє. Позивач не розуміє, що далі буде з нею. Моральні страждання зумовлені ще й тими обставинами, що відновити попереднє становище - неможливо. Слід також врахувати що Позивач пережила значне нервове напруження в той час, коли її чоловік перебував у медичних закладах з 15.04.2024 по 11.08.2024, їй довелося пережити безсонні ночі, переживання за здоров`я чоловіка, тривогу через погіршення стану його здоров`я, відчуття невизначеності. Всі ці обставини для позивача є нервовим стресом, душевним болем, перенесеними моральними стражданнями. Наслідки події, що сталася, потягли за собою для позивача залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів як особистих, так і з боку рідних та друзів.
Визначаючи розмір морального відшкодування щодо Відповідача ОСОБА_4 , просить прийняти до уваги фактичні обставини справи, враховати характер, тривалість і глибину душевних страждань потерпілої - позивача, моральних страждань, пов`язаних з втратою чоловіка, ступінь вини обвинуваченого та його матеріальне і сімейне становище, виходячи з вимог розумності, справедливості та вищеописаних обставин просить стягнути з Відповідача ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 300 000,00 грн. 
Крім того, відповідно до п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). 
Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. В даному випадку загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, у зв`язку із смертю потерпілого, становить 96 000 грн. (8000 грн. (мінімальна з/п станом на день ДТП 15.04.24 р. згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік») х 12), на яке мають право в рівних частках (шляхом поділу загального розміру на кількість таких осіб) дружина померлого (в разі підтвердження родинних зв"язків), діти померлого (в разі наявності і підтвердження родинних зв"язків), батьки померлого (в разі наявності і підтвердження родинних зв"язків ). 
То ж розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач з з Відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» становить 96 000грн.
Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Бондарук І.Ю. подала заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в якому просила у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.
Так, позивач просить стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» витрати на лікування та поховання потерпілого в загальному розмірі 96000 грн. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я ( абз.3 п.24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV). Згідно наданих Позивачем документів (копій фіскальних чеків, які долучені до позовної заяви ), з урахуванням зазначених вище зауважень та положень ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, встановленими є витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 15 612,60 грн. (розрахунок надавався з відзивом на позов). Оскільки переважна більшість наданих копій чеків є поганої якості, нечитабельні або з обрізаним текстом, через що неможливо встановити придбаного за даними чеками та їх вартість . Зазначені недоліки детально розписані по кожному чеку у розрахунку, який був наданий з відзивом на позов. Крім того, дані витрати та необхідність їх здійснення не підтверджені медичною документацією відповідного закладу охорони здоров`я, що суперечить абз.3 п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV. Таким чином загальний розмір страхового відшкодування витрат на лікування і поховання потерпілого згідно ст.ст. 24, п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV в даному випадку становить 92 582,60 грн. (76 970 грн. + 15 612,60 грн.), в разі документального підтвердження витрат на лікування відповідним закладом охорони здоров"я. 
Щодо моральної шкоди зазначила, що факт визнання Позивачки потерпілою особою у кримінальному проовадженні не доводить, що вона належить до кола осіб, вказаних у п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, без надання підтверджуючих документів . Позивачкою так і не надано копії свідоцтва про шлюб з потерпілим ОСОБА_5 . Також не надано доказів наявності або відсутності у ОСОБА_5 дітей та живих батьків, в тому числі заяв цих осіб про їх відмову від своєї частки моральної шкоди на користь Позивачки. Однак без даних доказів неможливо визначити частку в загальному розмірі моральної шкоди згідно п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, на відшкодування якої має право Позивачка чи встановити її право на повне відшкодування моральної шкоди в загальному розмірі ( в разі підтвердження перебування у зареєстрованому шлюбі з потерпілим та відсутності батьків і дітей потерпілого). Таким чином на даний час Позивачем не доведено її право на страхове відшкодування моральної шкоди згідно п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV .
Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Барабаш В.Г. подав відзив на позовну заяву через «Електронний суд» 23.02.2026 року, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Так, згідно предмету позову – позивач просив стягнути з відповідача 141 419,19 грн. матеріальної шкоди та 1 000 000грн. моральної шкоди. Сума пред`явлена до стягнення 141 419,19грн. що становить разом витрати на лікування і на поховання. З них, витрати на поховання – 76 970грн. Максимальна сума відшкодування витрат на поховання, що може бути оплачена страховиком 96 000 грн., що повністю охоплюється сумою пред`явленого позову, і стягнута з винуватого в ДТП бути не може. Цивільний позивач страховиком не являється, а тому правом на регресний позов не наділений. Суб`єктом, який має задовольнити вимогу позивача відносно матеріальної шкоди є страховик – СК «Княжа». Таким чином тут позивач не може реалізовувати свої права на власний розсуд, а реалізовувати свої права відповідно до законодавства України. У задоволенні позову в частині матеріальної шкоди просив відмовити з вищеперелічених підстав. Щодо моральної шкоди зазначив, що при визначені розміру стягнення моральної шкоди, суд повинен виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Разом з тим, згідно ч.3 статті 25 Закону Про «ОЦВПВ» Страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю потерпілої фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Таким чином цивільний позивач має право отримати відшкодування моральної шкоди від Страховика в розмірі 200 000 грн., а саме: 8000Х25 = 200 000грн. Однак зазначив, що жодного доказу моральної шкоди до матеріалів справи не додано.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Кінаш М.А. позовні вимоги уточненої позовної заяви підтримала та просила долучити до матеріалів справи оригінали товарних чеків на загальну суму 141 419,19 грн., які підтверджують витрати позивача на лікування та поховання ОСОБА_5 . Також зазначила, що оскільки позивачка ОСОБА_3 була визнана потерпілою в кримінальному провадженні, то немає необхідності у доведенні її статусу на отримання матеріального та морального відшкодування. Більше того, за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб з числа близьких родичів. Однак, з відповідним клопотанням звернулася тільки ОСОБА_3 . Просить суд врахувати вимоги уточненої позовної заяви та пояснення надані в судовому засіданні та задовольнити вимоги в повному обсязі з підстав викладених у уточненій поховній заяві.
Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» адвокат Бондарук І.Ю.позов не визнала, з підстав викладених в письмових пояснення на уточнену позовну заяву та просила суд відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити у її відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Барабаш В.Г. в судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених в письмових пояснення на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволенні позову щодо ОСОБА_4 , оскільки цивільний позивач має право отримати відшкодування матеріальної та моральної шкоди від Страховика.
Суд, заслухавши думку сторін , дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2024 близько 18:10 год. в денну пору доби, без опадів та туману, водій ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем марки «VolksvagenGolf», та рухався ділянкою дороги, від ТОВ «Гудвеллі Україна» у напрямку вул. Промислова в м. Калуш Калуської ТГ Калуського району Івано-Франківської області, разом із яким у якості пасажирів їхав і ОСОБА_5 . В той час у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 308 CDI». Водій ОСОБА_4 проїхавши ділянку дороги, яка має заокруглення у ліву сторону відносно його напрямку руху, проявив неуважність та виїхав на смугу зустрічного руху. Побачивши зустрічний автомобіль на прямій ділянці дороги та перебуваючи на його смузі руху, водій не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду перешкоди, здійснивши маневр з`їзду на узбіччя ліворуч із проїзної частини, допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 308 CDI» , що на відстані 600 метрів від вулиці Промислова у м. Калуш. При цьому водій ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху . Вина ОСОБА_4 в даній ДТП встановлена вироком Калуського міськрайонного суду від 14.04.2025 року, та ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07.08.2025 року у вказаній частині залишено без змін (а.с.44-62). 
В результаті даної ДТП, внаслідок якої пасажири автомобіля «VolksvagenGolf» отримали тілесні ушкодження, а саме, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозково-лицевої травми із крововиливами під м`яку мозкову оболонку, в шлуночки мозку, із забоєм головного мозку в лобних долях, переломами кісток основи, склепіння та лицевого черепа, забійними ранами в ділянках голови та синцями в ділянках обох повік, яка ускладнилася гнійним менінгоенцефалітом та призвела до розвитку гострої мозкової недостатності, які згідно висновку експерта від 20.09.2024 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя у момент спричинення, чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю; закрита тупа травма грудної клітки із переломами ребер справа: 2.3.4 по середньо-ключичній лінії, відповідно до того ж висновку експерта має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними у момент спричинення. Від отриманих травм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 помер. Смерть настала від відкритої черепно-мозково-лицевої травми із крововиливами під м`яку мозкову оболонку, в шлуночки мозку, із забоєм головного мозку в лобних долях, переломами кісток основи склепіння та лицевого черепа, яка ускладнилася гнійним менінгоенцефалітом та призвела до розвитку гострої мозкової недостатності. (а.с.44-62).
Водночас, на час ДТП цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-218131391 (а.с.77).
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У зв`язку з лікуванням ОСОБА_5 витрачалися грошові кошти на придбання необхідних засобів, медикаментів тощо в сумі 76970,00 грн, а також потерпілою було потрачено на поховання 76970,00 грн. Загальні витрати, які понесла потерпіла, становлять 141 419,19 грн, що підтверджується чеками та квитанціями, які представником позивача надано в оригіналах та долучено до матеріалів справи (а.с.134-154).
Право потерпілого на відшкодування шкоди є абсолютним.
Згідно із вимогами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
За ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Таким чином, потерпілим - позивачам належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Вони вільно, на власний розсуд обирають спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК підстав.
Як встановлено в судовому засіданні загальні витрати, які понесла потерпіла, становлять 141 419,19 грн, що підтверджується чеками та квитанціями, які представником позивача надано в оригіналах та долучено до матеріалів справи, які є читабельними та зрозумілими і не викликають в суду сумніву у їх достовірності (а.с.134-154).
Водночас на час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПРАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-218131391, який наявний у матеріалах справи (а.с.77). Згідно з вказаним полісом у разі настання страхового випадку, страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, у тому числі за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну, - на суму завданих збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми, зокрема за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 320 000 грн.
Відповідно до положень ст. 22 Закону України №1961-IV«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Приписами ст. 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або згаданим вище Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17),внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).
Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (п.п. 149, 150).
Отже, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за даними правовідносинами з ОСОБА_4 (поліс страхування № EP-218131391 укладено 27.11.2023 року та ДТП мала місце 15.04.2024 року) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р., який є спеціальним для даних правовідносин. 
Згідно долучених до справи документів, а також квитанцій з урахуванням положень ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, відшкодуванню страхувальником підлягають частково витрати на лікування та поховання ОСОБА_5 , які в загальному розмірі становлять 141 419,19 грн. 
З них, вартість витрат на поховання становить 76 970 грн., та 64 449,19 грн., витрати на лікування впродовж часу його перебування на лікуванні до моменту смерті.
Загальний розмір відшкодування, який повинен в силу закону здійснити ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. При цьому заробітна плата в Україні з 1 квітня 2024 року становила 8000 грн., що становить 96 000 грн., які і підлягають стягненню з страхувальника.
Відповідно до приписів ст. 1194 Цивільного кодексу України відповідач ОСОБА_4 повинен сплатити різницю між загальною сумою понесених на лікування витрат, та сумою, яка підлягає стягненню з страхувальника, а саме 45 419,19грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивач належним чином мотивував стягнення з відповідачів розміру майнової шкоди, надав належні докази про підтвердження розміру витрат на лікування та поховання ОСОБА_5 , які в загальному розмірі становлять 141 419,19 грн. 
Отже, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню, а саме підлягає стягненню з приватного акціонерного товариства «Українська Стархова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодування майнової шкоди на лікування та поховання ОСОБА_5 , в розмірі 96 000,00 грн. та з  ОСОБА_4 підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 45 419,19 грн.
При вирішення позовної вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди судом враховується наступне. 
В своїх вимогах позивач вказує, що вона зазнала сильні душевні страждання у зв`язку зі смертю свого чоловіка. Передчасну смерть свого чоловіка потерпіла сприйняла болісно, перенесла сильне душевне потрясіння, сильний нервовий стрес. Довгий час не може прийти до себе і постійно перебуває у депресивному стані через втрату чоловіка. У зв`язку з цим приймала і приймає заспокійливі ліки, її періодично турбує безсоння, депресивний стан. За життя чоловіка вона отримувала від нього підтримку, у них були спільні плани на майбутнє. Позивач не розуміє, що далі буде з нею. Моральні страждання зумовлені ще й тими обставинами, що відновити попереднє становище - неможливо. Слід також врахувати що Позивач пережила значне нервове напруження в той час, коли її чоловік перебував у медичних закладах (з 15.04.2024 по 11.08.2024), їй довелося пережити безсонні ночі, переживання за здоров`я чоловіка, тривогу через погіршення стану його здоров`я, відчуття невизначеності. Всі ці обставини для позивача є нервовим стресом, душевним болем, перенесеними моральними стражданнями. Наслідки події, що сталася, потягли за собою для позивача залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів як особистих, так і з боку рідних та друзів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачена можливість відшкодування моральної шкоди грішми. При цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як зазначено в ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Стаття 1168 ЦК України передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, судам слід звернути увагу на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Згідно з п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно з п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Вирішуючи позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, суд також враховує рішення ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», в якому суд зазначає, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте, розумно припустити, що особи, які зіткнулися з проблемами можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.
Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 р. в якому зазначено, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення. Крім того, суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує тривалість і глибину душевних страждань потерпілої - позивача, моральних страждань, пов`язаних з втратою чоловіка, ступінь вини обвинуваченого та його матеріальне і сімейне становище. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині звернення до ОСОБА_4 слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 300 000,00 грн. моральної шкоди.
Вирішуючи позов ОСОБА_3 до ПрАТ «УСК «КВІГ» про стягнення моральної шкоди в розмірі 96 000 грн., суд зазначає, що відповідно до п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). 
Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. 
В даному випадку загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, у зв`язку із смертю потерпілого, становить 96 000 грн. (8000 грн. (мінімальна з/п станом на день ДТП 15.04.24 р. згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік») х 12), на яке мають право в рівних частках (шляхом поділу загального розміру на кількість таких осіб) дружина померлого (в разі підтвердження родинних зв"язків), діти померлого (в разі наявності і підтвердження родинних зв"язків), батьки померлого (в разі наявності і підтвердження родинних зв"язків ).
Щодо твердження представника відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про те, що факт визнання позивачки потерпілою особою у кримінальному проовадженні не доводить, що вона належить до кола осіб, вказаних у п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, без надання підтверджуючих документів не заслуговують на увагу, оскільки у силу положень ч.6 ст.55 КПК України у разі, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
При цьому, як встановлено вироком Калуського міськрайонного суду від 14.04.2025 року позивача ОСОБА_3 було визнано потерпілою стороною у кримінальному провадженні. Окрім позивача більше ніхто не звертався з відповідним клопотанням. Тому в суду відсутні сумніви про неналежність позивача до кола осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). 
Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. В даному випадку загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, у зв`язку із смертю потерпілого, становить 96 000 грн. (8000 грн. (мінімальна з/п станом на день ДТП 15.04.24 р. згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік») х 12), на яке мають право в рівних частках (шляхом поділу загального розміру на кількість таких осіб) дружина померлого (в разі підтвердження родинних зв"язків), діти померлого (в разі наявності і підтвердження родинних зв"язків), батьки померлого (в разі наявності і підтвердження родинних зв"язків ). 
Тому, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», суд враховує Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV та приходить до висновку, що позов в частині звернення до останніх слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 96 000,00 грн. моральної шкоди.
Питання щодо судових витрат суд вирішує з урахуванням положень ст.141 ЦПК України.
Судові витрати за правилами ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем було заявлено дві позовних вимоги: майнового характеру про стягнення матеріальної шкоди в загальній сумі 141 419,19 грн. ( 96 000 грн. з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та 45 419,19 грн. з ОСОБА_4 ), де відповідно судовий збір має становити по 1331,20 з кожного; та про стягнення моральної (немайнової шкоди: 96 000 грн. з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та 300 000,00 грн. з ОСОБА_4 ), по якій судовий збір має становити відповідно 1331,20 грн. та 3000,00 грн. 
На підставі викладеного, та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 1166, 1187, 1188, 993, 1191, 1195 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України,

УХВАЛИВ : 

Позов задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», код ЄДРПОУ – 24175269, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1  відшкодування матеріальної шкоди в сумі 96 000 грн. та моральної шкоди в сумі 96 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 45 419,19 грн. та моральної шкоди в сумі 300 000 грн.
Стягнути Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в дохід держави судовий збір у розмірі 2662,4 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 4331,2 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

СУДДЯ: