КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №22-ц/824/12360/2026
справа №361/5375/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.,
суддів Желепи О.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2026 року, постановлену під головуванням судді Ведмідь Н.В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника командира роти №3 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції в м. Києва Димчука Богдана Петровича, Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями суб`єкта владних повноважень, -

встановив:

1. Короткий виклад обставин справи.
У травні 2026 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями суб`єкта владних повноважень.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2026 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Передаючи справу за підсудністю, суд першої інстанції вказав, що позови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями працівників патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції при притягненні до адміністративної відповідальності, не входять до переліку справ, яким відповідно до положень статті 28 ЦПК України встановлено альтернативну підсудність за вибором позивача.
Суд вказав, що місцезнаходження відповідачів знаходиться в межах Солом`янського району м. Києва, відтак справа підсудна Солом`янському районному суду міста Києва.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
Посилається на право відповідно до частини 4 статті 28 ЦПК України звернутись до суду першої інстанції за своїм місцем реєстрації. 
Уважає застосування загальної територіальної підсудності безпідставним. 
Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2026 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
5. Позиція учасників справи.
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
ОСОБА_1 , звертаючись із позовом, просить ухвалити рішення про солідарне стягнення із заступника командира роти №3 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції в м. Києва Димчука Богдана Петровича, Департаменту патрульної поліції 247 016 гривень на відшкодування моральної шкоди, обгрунтовуючи вимоги незаконністю постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
У позовній заяві ОСОБА_1 вказує своє місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Згідно статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» указано, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності, що узгоджується із приписами Основного Закону.
Територіальна підсудність ? це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Основними видами територіальної підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.
За загальним правилом у відповідності до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
Тобто, правило загальної територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями ЦПК України.
Відповідно до частини 4 статті 28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Вказаний припис є прикладом альтернативної підсудності. 
Відповідно до частини 16 статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
В обґрунтування вимог позовних вимог позивач посилається, зокрема, на положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі ? Закон №266/94-ВР).
Статтею 1 Закону № 266/94-ВР передбачено, що відповідно до правил цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу (пункт 2 цієї статті).
Згідно зі пунктом 4 статті 2 Закону №266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках, закриття справи про адміністративне правопорушення.
Статтею 1176 ЦК України унормовано порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
Системне тлумачення зазначених норм свідчить про те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди на підставі Закону №266/94-ВР та статті 1176 ЦК України лише за існування таких умов: шкода завдана особі визначеними у згаданих вище нормах державними органами (органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність; органами досудового розслідування; прокуратурою; судом); шкода завдана особі переліком рішень, дій чи бездіяльності посадових чи службових осіб таких органів.
Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» у складі поліції функціонують: кримінальна поліція, патрульна поліція, органи досудового розслідування, поліція охорони, спеціальна поліція, поліція особливого призначення, інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.
Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами Національної поліції - підрозділами кримінальної та спеціальної поліції.
З урахуванням наведених правових норм слід зробити висновок, що поліцейський, який складає протокол про адміністративне правопорушення, не є суб`єктом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність чи проводить досудове розслідування, отже до таких правовідносин не застосовуються приписи Закону №266/94-ВР.
Відтак слід зробити висновок, що у разі наявності підстав для відшкодування шкоди особі, відносно якої приймались рішення патрульною поліцією, таке здійснюється на загальних підставах, передбачених статтею 1174 ЦК України, а положення статті 1176 ЦК України та Закону №266/94-ВР не є застосовними.
Позивачем визначено відповідачами заступника командира роти №3 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції в м. Києва Димчука Б.П. та Департамент патрульної поліції. 
Відтак, на звернення ОСОБА_1 до суду до вказаних відповідачів із цим позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями суб`єкта владних повноважень, не поширюється дія припису частини 4 статті 28 ЦПК України. Позов у цій справі має бути подано до суду в порядку статті 27 ЦПК України за місцезнаходженням відповідачів ? до Солом`янського районного суду міста Києва.
Відтак, висновки суду першої інстанції про направлення справи за підсудністю є правильними.
Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.
Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З урахуванням наведеного, апеляційний суд робить висновок про залишення без задоволення апеляційної скарги, а ухвали суду ? без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2026 року залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова