Справа № 276/970/26 
Провадження по справі № 3/276/229/26 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року с-ще Хорошів

Суддя Хорошівського районного суду Житомирської області Семенюк А.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «МА`РИЖАНИ ХЕМП КОМПАНІ», жителя АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, 
за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №378 від 27.05.2026 при проведенні документально позапланової виїзної перевірки ТОВ «МА`РИЖАНИ ХЕМП КОМПАНІ» (акт перевірки від 27.05.2026 №9480/06-30-07-02/45141248) директор ТОВ «МА`РИЖАНИ ХЕМП КОМПАНІ» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у сфері ведення податкового обліку, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме: порушення підпункту 188.1 статті 188, підпункту 198.2, підпункту 198.5, підпункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 «в» статті 200, підпункту 201.1, підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 321, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (із змінами і доповненнями), в результаті чого Товариством завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21) Декларації з ПДВ за березень 2026 року на 3 360 397,0 грн, та не складено і незареєстровано податкові накладні за березень 2026 року на суму ПДВ 130 203,08 грн.
ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Самар В.В. засобами електронного зв`язку із використанням системи «Електронний суд» до суду надійшли пояснення у справі на протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вчинення ОСОБА_1 порушення спростовує та просить суд закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, розгляд справи проводити без участі ОСОБА_1 . На обґрунтування наявних заперечень захисник послався на наявні порушення під час складення протоколу, а також відсутність у нього доказової сили. Сам по собі акт перевірки є відображенням дій працівників податкового органу і не породжує правових наслідків для платника податків. Податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі наданого суду протоколу, до матеріалів справи не долучені, відповідно визначена сума податкових зобов`язань є імовірною та не вважається узгодженою. Крім того, платником податків наразі у адміністративному порядку оскаржується винесене відносно ТОВ «МА`РИЖАНИ ХЕМП КОМПАНІ» податкове повідомлення-рішення від 11.06.2026. Захисник у поясненнях на протокол зазначає, що органами ДПС не встановлено та не зазначено в протоколі конкретні посадові обов`язки ОСОБА_1 (на підставі посадової інструкції, наказу чи статуту), невиконання яких потягло б за собою відповідальність за ст. 163-1 КУпАП, а за аналогічними фактами також складено протокол стосовно головного бухгалтера товариства ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП без розмежування їхніх функцій та без доведення вини кожного, що свідчить про відсутність індивідуалізації юридичної відповідальності.
За наведених обставин неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підставі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Вказана норма ч.1 ст.163-3 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює встановлений законом порядок ведення податкового обліку. Тому при визначенні складу цього адміністративного правопорушення є необхідним посилання на конкретні дії та спосіб вчинення, які б свідчили про порушення встановленого порядку ведення податкового обліку.
Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 08.09.2020 по справі № П/811/2893/14 (касаційне провадження № К/9901/28304/18) «Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту».
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що підставою складення протоколу про адміністративне правопорушення від 27.05.2026 відносно ОСОБА_1 був акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МАРИЖАНИ ХЕМП КОМПАНІ» від 27.05.2026 №9480/06-30-07-02/45141248, на підтвердження чого до матеріалів справи долучений витяг із нього.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення фактично дублює висновки Акта перевірки та не містить відомостей, у чому конкретно полягає порушення порядку ведення податкового обліку як об`єктивної сторони правопорушення та який був би безпосередньо порушений ОСОБА_1 . При цьому ГУ ДПС в Житомирській області фактично ототожнено поняття «порушення податкового законодавства підприємством» (яке є предметом розгляду в порядку ПК України) та «порушення порядку ведення податкового обліку посадовою особою» (що є предметом регулювання КУпАП).
Сам по собі факт відображення у звітності показників, які контролюючий орган вважає невірними, за умови повного та належного первинного й бухгалтерського обліку всіх операцій на підприємстві, не утворює складу правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП.
Також податковим органом у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі не розмежовано які саме її дії призвели до вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки за результатами тієї самої податкової перевірки та на підставі того самого Акта перевірки, за тих же самих фактичних обставин ГУ ДПС було одночасно складено протокол про адміністративне правопорушення № 379 від 27.05.2026 року стосовно головного бухгалтера товариства ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.
Крім того, відповідно до п. 14.1.157. ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
На підставі п. 56.4. ст. 56 ПК України під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.
Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.
Також законодавцем визначено у пункті 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Сам по собі Акт перевірки не являє собою імперативного факту доведеності вини посадової особи платника податків, у протоколі відносно ОСОБА_1 будь-які посилання на узгоджені податкові повідомлення-рішення відсутні, більше того, платником податків наразі у адміністративному порядку оскаржується винесене відносно ТОВ «МА`РИЖАНИ ХЕМП КОМПАНІ» податкове повідомлення-рішення від 11.06.2026, а тому порушення, викладені у акті перевірки не є узгодженими.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є недоведеним, відповідно провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 163-1, ст.ст. 9, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Хорошівський районний суд Житомирської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.С. Семенюк