ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 липня 2026 року      м. Чернівці  справа № 727/10454/25
провадження 22-3/42/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Перепелюк І. Б. 
суддів: Литвинюк І.М., Лисака І.Н.
секретар Черновська А.К.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів, грошових коштів,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів, грошових коштів.

Короткий зміст рішень суду
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 2 березня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти, сплачені в якості авансу, в сумі 5000 доларів США, три проценти річних за період з 1 жовтня 2022 року по 23 червня 2025 року в сумі 409 доларів США 32 центи.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1798,52грн. судового збору.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 червня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 2 березня 2026 року в частині стягнення 3% річних за період з 1 жовтня 2022 року по 23 червня 2025 року в сумі 409 доларів США 32 центи - скасовано. 
В іншій частині рішення суду залишено без змін. 

Короткий зміст вимог заяви
ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. за апеляційний розгляд.

Узагальнені доводи особи, яка подала заяву
В заяві зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу від 17.04.2026 року позивач, керуючись частиною 8 статті 141 ЦПК України, завчасно заявив, що документи на підтвердження факту оплати витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції. Постанову у справі ухвалено 29.06.2026, а тому подання заяви з доданими доказами в межах п`ятиденного строку, з урахуванням вихідного дня (4 липня 2026 року – субота) та перенесення закінчення строку на наступний за ним робочий день відповідно до частини 5 статті 121 ЦПК України, відбувається із належним дотриманням вимог частини 8 статті 141 ЦПК України.
ОСОБА_1 надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме: Договір про надання правової/правничої допомоги № 210/6/25 від 10.06.2025 року; Додаткову угоду № 3 від 07.04.2026 року до Договору № 210/6/25; Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги (звіт про надані послуги) від 01.07.2026 року; Квитанцію № 09/04/26 від 09 квітня 2026 року на суму 10 000 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_2 подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Зауважує, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. є безпідставно завищеними, а отже, вони підлягають зменшенню у відповідності до приписів ст. 137 ЦПК України.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 2 березня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти, сплачені в якості авансу, в сумі 5000 доларів США, три проценти річних за період з 1 жовтня 2022 року по 23 червня 2025 року в сумі 409 доларів США 32 центи.
Постановою Чернівецького суду від 29 червня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 2 березня 2026 року в частині стягнення 3% річних за період з 1 жовтня 2022 року по 23 червня 2025 року в сумі 409 доларів США 32 центи – скасовано.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Відповідно до пункту 3 частини 1статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що у постанові суду від 29 червня 2026 року апеляційним судом не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, наявними є підстави для ухвалення додаткової постанови у справі.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин 4 та 5 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 звертає увагу на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті137, частина 8 статті141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).
Як вбачається з матеріалів справи, позивача по справі представляв адвокат Юрченко А.В. на підставі Ордеру Серія №1075430, який виданий на підставі Договору про надання правової допомоги у суді першої інстанції №210/6/25 від 10 червня 2025 року.
На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надано договір про надання правничої допомоги №210/6/25 від 10.06.2025 року, додаткову угоду № 3 від 07.04.2026 року до договору №210/6/25 та Акт про прийняття-передачу наданих послуг від 01.07.2026 року квитанцію №09/04/26 від 09.04.2026 року, з яких вбачається, що заявником сплачено витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., які є фактичними витратами за написання відзиву на апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 02.03.2026 року.
У разі недотримання вимог частини 4статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.
Як вбачається з матеріалів справи, сума витрат на правничу допомогу, які ОСОБА_1 поніс у зв`язку із розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції, становить 10 000 гривень.
ОСОБА_2 подав клопотання про зменшення розміру відшкодування правничої допомоги. 
Відповідач, заперечуючи проти заявленого позивачем до відшкодування розміру витрат на правничу допомогу, вказував на те, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень є завищеною та неспівмірною з реальним обсягом такої допомоги у суді апеляційної інстанції, часом витраченим на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат та їх розумності.
Колегія суддів з цим погоджується та вважає зазначений позивачем розмір цих витрат надто завищеним.
Надаючи оцінку співмірності суми фіксованого гонорару зі складністю справи, колегія суддів враховує кількістю підготовлених процесуальних документів стороною ( відзив на апеляційну скаргу, який фактично є аналогічним позову та не потребував значного часу для його виготовлення), підготовка процесуального заперечення, забезпечення участі в одному судовому засіданні. 
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, проаналізувавши обсяг наданих послуг адвокатом, оцінюючи співмірність витрат зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги кількість підготовлених процесуальних документів, враховуючи заперечення сторони відповідача, виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу, понесені ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, підлягають відшкодуванню в розмірі 3 000 гривень.
Керуючись ст. ст.141,270,381,382,384 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Судді І.Б. Перепелюк

І.Н. Лисак

І.М.Литвинюк