ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/16467/25 пров. № А/857/32913/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів: 

головуючого-судді Глазька С.М.,
суддів Глушка І.В., Шавеля Р.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року (головуючий суддя Желік О.М., м. Львів) у справі № 380/16467/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.05.2023;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01.05.2023, з врахуванням розмірів її страхового стажу і розмірів її заробітної плати, що зазначені у матеріалах її пенсійної справи;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.05.2023 по 03.08.2023.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 їй виповнилося 60 років, у зв`язку з чим у неї виникло право на призначення пенсії за віком з 01.05.2023 згідно з нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. 19 липня 2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте всупереч вимог пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, працівник структурного підрозділу відповідача не видав їй розписки-повідомлення про прийняття заяви та пам`ятки пенсіонеру. Натомість, в інформаційно-комунікаційній системі Пенсійного фонду України (далі – ІКІС ПФУ) було зареєстровано заяву від 04.08.2023 № 5245 про перехід на інший вид пенсії, підписи в якій вчинені не позивачем, а іншою особою, що встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.04.2025 у цивільній справі № 466/3835/24. На підставі вказаної заяви від 04.08.2023 пенсію за віком позивачу було призначено лише з 04.08.2023, а не з 01.05.2023, як того вимагає закон. Позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо призначення їй пенсії за віком з 01.05.2023 є протиправною, оскільки вона звернулася за призначенням пенсії в межах тримісячного строку, передбаченого статтею 45 Закону № 1058-IV, що зумовлює призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.05.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01.05.2023, з врахуванням розмірів її страхового стажу і розмірів її заробітної плати, що зазначені у матеріалах її пенсійної справи, та виплатити призначену пенсію за період з 01.05.2023 по 03.08.2023 з урахуванням виплачених сум.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що для прийняття рішення про призначення позивачу пенсії за віком з 01.05.2023 виконано всі умови, передбачені Законом № 1058-IV: позивач досяг пенсійного віку 30.04.2023, має необхідний страховий стаж (42 роки 11 місяців 14 днів, що підтверджується матеріалами пенсійної справи), звернувся за призначенням пенсії в межах тримісячного строку з дня досягнення пенсійного віку. Прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.
У період з 2018 по 2020 рік позивач отримувала пенсію по інвалідності, виплата якої припинена 31.12.2020 у зв`язку з відновленням здоров`я.
30 квітня 2023 року позивачу виповнилося 60 років, у зв`язку з чим у неї виникло право на призначення пенсії за віком на загальних підставах згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
19 липня 2023 року позивач особисто звернулася до структурного підрозділу відповідача – відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – із заявою про призначення пенсії за віком.
Натомість, в ІКІС ПФУ підсистема «Звернення» за № 5245 зареєстрована заява ОСОБА_1 від 04.08.2023 про перехід на інший вид пенсії, на підставі якої позивачу призначено пенсію за віком з 04.08.2023.
Листом від 13.11.2023 № 30461-30635/Ч-52/8-1300/23 у відповідь на звернення позивача від 17.10.2023 та 30.10.2023 відповідач повідомив позивача, що у Головному управлінні розглядається питання призначення пенсії за віком згідно заяви від 19.07.2023, про результат розгляду буде повідомлено додатково.
08 квітня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом № 9933-8109/Ч-52/8-1300/24 повідомило позивача про те, що пенсію за віком призначено з 04.08.2023 на підставі заяви від 04.08.2023, оскільки звернення за призначенням пенсії відбулося пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку. Аналогічна позиція викладена у листі відповідача від 22.08.2024 № 20230-21440/Ч-52/8-1300/24.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.04.2025 у цивільній справі № 466/3835/24, яке набрало законної сили 03.06.2025, у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у розмірі 11588 грн 71 коп. відмовлено за безпідставністю. 
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо призначення їй пенсії за віком з 01.05.2023, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон 1058-IV).
Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника чи уповноваженої особи недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, визначається правлінням Пенсійного фонду.
Частиною першою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок № 22-1).
Пунктом 1.8 Порядку № 22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії відповідно до додатку 1 цього Порядку.
Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії (додаток 1) та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7).
Аналіз вищенаведених норм свідчить, що належна реєстрація заяви про призначення пенсії та видача заявнику розписки-повідомлення про її прийняття є обов`язком працівника пенсійного органу, який передбачений нормативно-правовим актом. Невиконання працівником пенсійного органу цих обов`язків не може мати наслідком обмеження права застрахованої особи на пенсійне забезпечення з дня, що настає за днем досягнення нею пенсійного віку, оскільки відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не можуть перекладати наслідки своєї бездіяльності або протиправних дій на громадянина.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, факт звернення позивача до структурного підрозділу відповідача 19.07.2023 із заявою про призначення пенсії за віком підтверджується наявними у справі документами.
Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.04.2025 у цивільній справі № 466/3835/24, яке набрало законної сили 03.06.2025, встановлено, що 19.07.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком, та що в ході судового розгляду не здобуто доказів на підтвердження того, що 04.08.2023 позивач зверталась до пенсійного органу із заявою про перехід на інший вид пенсії.
Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.04.2025 у цивільній справі № 466/3835/24, яке набрало законної сили 03.06.2025, встановлено факт звернення позивача 19.07.2023 із заявою про призначення пенсії за віком, а також відсутність доказів звернення позивача 04.08.2023 із заявою про перехід на інший вид пенсії, такі обставини не підлягають повторному доказуванню в межах цієї адміністративної справи.
Колегія судді зазначає, що матеріали справи містять копію заяви позивача про призначення пенсії від 19.07.2023 з відтиском печатки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Доводи апелянта про відсутність в підсистемі «Звернення» ІКІС ПФУ заяви позивача про призначення пенсії від 19.07.2023 суд відхиляє та зазначає, що відсутність відомостей про реєстрацію вказаної заяви в електронному журналі звернень за наявності документально підтверджених фактів звернення позивача за призначенням пенсії саме 19.07.2023 свідчить про неналежне виконання працівниками відповідача своїх посадових обов`язків, а не про відсутність факту звернення позивача.
Натомість, відповідач, не зареєструвавши належним чином заяву позивача від 19.07.2023, призначив пенсію за віком з 04.08.2023 на підставі заяви, яка, як встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.04.2025 у цивільній справі № 466/3835/24, не подавалася позивачем.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою ефективного захисту порушених прав позивача суд також вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01.05.2023, з врахуванням розмірів її страхового стажу і розмірів її заробітної плати, що зазначені у матеріалах її пенсійної справи, а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.05.2023 по 03.08.2023.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року у справі № 380/16467/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Глазько 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Р. М. Шавель