Справа №766/9634/26
н/п 1-кп/766/3921/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2026
Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
(сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 )
розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026232080000082 від 22.05.2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Гола Пристань Голопристанського р-ну Херсонської обл., громадянина України, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого частиною першою статті 125, частиною першою ст. 162 Кримінального кодексу України (далі – КК України),
в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним
1. Суд встановив, що ОСОБА_3 22 травня 2026 року близько 00:05 години, перебував поблизу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на порушення недоторканості житла, шляхом незаконного проникнення, яке перебуває в законному користуванні потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та фактично перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на порушення недоторканості житла, а саме на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, всупереч волі законного користувача ОСОБА_5 без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості, діючи умисно, незаконно, протиправно, шляхом відкриття металевої хвіртки, здійснив незаконне проникнення до подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , після чого продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення до житлового приміщення особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканість, шляхом відкриття вхідних дверей, які були не закриті на замикаючий пристрій зсередини незаконно проник до вищевказаного житлового будинку, де перебував всупереч волі законного володільця, чим порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо права на недоторканість житла без добровільного дозволу власника чи вмотивованого рішення суду. 
Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи. 
2. Окрім цього, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 22 травня 2026 року близько 00:05 годині, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклого конфлікту з громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення іншій особі тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 два удари правим кулаком по голові з правої сторони, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, садна лобу справа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким кримінального чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою ст. 125 КК України – умисне легке тілесне ушкодження.

ІІ. Позиція обвинуваченого
3. Обвинувачений ОСОБА_3 в своїй заяві на адресу прокурора у присутності захисника ОСОБА_4 зазначив, що беззаперечно визнає в повному обсязі винуватість в інкримінованих йому кримінальних проступках, передбачених частиною першою ст. 125, частиною першою ст. 163 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, їх не заперечує.

ІІІ. Оцінка Суду
4. Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, в тому числі кримінальне провадження №12026232080000082 від 22.05.2026 року, дійшов висновку, що вимоги ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК) сторонами кримінального провадження дотримано, а саме:
- обвинувальний акт містить клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;
- додана до обвинувального акту письмова заява підозрюваного (обвинуваченого), яка складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- додана до обвинувального акту письмова заява потерпілої  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 03.06.2026 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
5. Відповідно до частини другої ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
6. Суд звертає увагу, що фактичні обставини, які встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункти 1-2).
7. Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження № 12026232080000082 від 22.05.2026 року, беручи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною першою статті 125, як умисне легке тілесне ушкодження, за частиною першою ст. 162 КК, як незаконне проникнення до житла особи.
8. Винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі і стороною обвинувачення дотримано стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

ІV. Призначення покарання
9. Санкцією частини першої ст. 125 КК України за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді:
-штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
-громадські роботи на строк до двохсот годин; 
-виправні роботи на строк до одного року.
10. Санкцією частини першої ст. 162 КК України за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді:
-штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
-виправними роботами на строк до двох років;
-обмеженням волі на строк до трьох років.
11. Суд вважає, що обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до частини першої ст. 66 КК України, є щире каяття.
12. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до частини першої ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
13. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкції частини першої статті 125 та частини першої ст. 162 КК України передбачають альтернативні види покарань та враховує:
- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК інкриміновані діяння відносяться до кримінальних проступків;
- особу винного: його вік, вчинення правопорушень вперше;
- на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря-нарколога;
- наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також наявність обставин, що обтяжують таке.
14. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК України). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання – виправлення засудженого.
15. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.
16. Суд також вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання – відсутні.
17. Відповідно до частини першої ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
18. У зв`язку із викладеним, Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 таке покарання:
- за вчинення правопорушення передбаченого частиною першою ст. 125 КК України призначити штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
- за вчинення правопорушення передбаченого частиною першою ст. 162 КК України призначити штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
- на підставі частини першої ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити за сукупністю правопорушень остаточне покарання у виді ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
19. Суд вважає, що наведені аргументи в своїй сукупності і прийняте судове рішення щодо покарання обвинуваченого відповідають справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами покарання, які застосовуються до винного.
20. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.
21. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку
22. Цивільний позов по справі не заявлявся.
23. Речові докази у справі відсутні.
24. Процесуальні витрати у справі відсутні.
25. Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його застосування Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу розміром у 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп).
2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою ст. 162 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу розміром у 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.)
3. На підставі частини першої ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу розміром у 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.)
4. Роз`яснити  ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України вінзобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
В разі несплати штрафу у встановлений термін до нього може бути застосована більш жорстке покарання, передбачене санкцією частини першої ст. 162 КК України.
5. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирати.
6. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальнім кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
7. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.
8. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя	ОСОБА_1