Справа № 755/5268/26
Провадження №: 3/755/2602/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" серпня 2026 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 624949 від 26.03.2026, 26 березня 2026 року о 19 год. 25 хв. у м. Києві по просп. Воскресенському, 21, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, нечіткою мовою та порушенням координації рухів.
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку із чим стосовно нього працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.
У судовому засіданні брав участь захисник ОСОБА_1 - адвокат Прасолов Ігор Вадимович, який заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не погоджувався з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення.
Заслухавши позицію захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, у тому числі безпосередньо переглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає, зокрема, на встановлений порядок управління та за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, для кваліфікації дій особи за цією ознакою ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлення за результатами медичного дослідження фактичного перебування водія у стані алкогольного сп`яніння не є необхідним, оскільки законодавець визначив саме відмову водія від проходження огляду у встановленому порядку як самостійну підставу адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Порядок проведення такого огляду деталізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
До ознак алкогольного сп`яніння належать, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці.
Як убачається з протоколу серії ЕПР1 № 624949, працівниками поліції у ОСОБА_1 були встановлені одразу декілька передбачених Інструкцією ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова та порушення координації рухів, що надавало працівникам поліції передбачені законом підстави запропонувати водієві пройти відповідний огляд.
При цьому в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 26.03.2026, згідно з яким ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я - КНП КМНКЛ «Соціотерапія». У направленні також зафіксовані виявлені працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103, у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а за неможливості їх застосування - у присутності двох свідків, складає протокол, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.
Судом безпосередньо досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудних камер працівників патрульної поліції.
Зміст відеозапису узгоджується з відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, та дає можливість суду безпосередньо встановити послідовність подій, поведінку ОСОБА_1 , дії працівників поліції та обставини, пов`язані з пропозицією пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і відмовою від такого огляду.
Відеозапис має безперервний та послідовний характер у частині обставин, які мають значення для вирішення справи, а зафіксовані на ньому події узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи.
Із дослідженого відеозапису судом установлено, що працівники поліції діяли у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.
При цьому з відеозапису не вбачається обставин, які б свідчили про примушування ОСОБА_1 до відмови від огляду, неправильне сприйняття ним змісту пропозиції працівників поліції або інші обставини, які ставили б під сумнів добровільність та усвідомленість його поведінки.
Суд звертає увагу, що відеозапис у цій справі є не формальним додатком до протоколу, а самостійним джерелом доказової інформації, яке дозволяє безпосередньо перевірити істотні обставини складення адміністративних матеріалів та співставити їх із відомостями, зазначеними працівниками поліції у письмових документах.
Крім того, матеріали справи містять розписку ОСОБА_1 від 26.03.2026 про залишення транспортного засобу ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , на зберігання та зобов`язання не передавати керування цим транспортним засобом, а також відомості про тимчасове вилучення посвідчення водія НОМЕР_2 .
Наведені документи у своїй сукупності додатково підтверджують послідовність оформлення працівниками поліції матеріалів безпосередньо після події.
Оцінюючи заперечення захисника ОСОБА_1 , суд виходить із того, що самі по собі заперечення сторони захисту не спростовують фактичних даних, які містяться у досліджених судом доказах.
Судом не встановлено істотних суперечностей між протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд, іншими письмовими матеріалами та відеозаписом

Навпаки, зазначені докази взаємно узгоджуються та доповнюють один одного, утворюючи послідовну сукупність фактичних даних щодо обставин події.
При цьому захисником не наведено таких обставин та не надано таких доказів, які б об`єктивно спростовували зафіксований на відеозаписі факт пропозиції працівників поліції пройти огляд та факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Суд також враховує, що для настання відповідальності за відмову від проходження огляду за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вимагається подальшого встановлення концентрації алкоголю в організмі особи, оскільки протиправною поведінкою у цьому випадку є саме відмова водія, щодо якого існували передбачені законом підстави для проведення огляду, пройти такий огляд у встановленому порядку.
Таким чином, відсутність результату огляду, який би підтверджував певний кількісний показник алкоголю, не спростовує складу адміністративного правопорушення, оскільки отримання такого результату стало неможливим саме внаслідок відмови водія від проходження огляду.
Суд при цьому виходить із необхідності оцінювати не окремий документ ізольовано від інших матеріалів, а всю сукупність доказів, яка в даному випадку включає протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд, відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, розписку та інші матеріали справи.
Досліджені судом докази є взаємопов`язаними, послідовними та такими, що у своїй сукупності підтверджують обставини, викладені у протоколі.
Підстав вважати, що адміністративні матеріали містять відомості, які не відповідають фактичним обставинам події, судом не встановлено.
При вирішенні справи суд також враховує, що керування транспортним засобом особою, щодо якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, створює підвищену небезпеку для безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, а встановлений законодавством обов`язок пройти огляд спрямований на своєчасне та об`єктивне встановлення наявності або відсутності стану сп`яніння.
Відмова від проходження такого огляду перешкоджає виконанню зазначеного превентивного механізму, у зв`язку з чим законодавцем така поведінка самостійно віднесена до адміністративно караної.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, дослідженими судом у їх сукупності, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При накладенні адміністративного стягнення суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини справи, а також те, що правопорушення належить до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Враховуючи характер правопорушення, конкретні обставини його вчинення та встановлену законом санкцію, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Саме таке адміністративне стягнення є необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення - виховання особи в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з особи, на яку накладено таке стягнення, у встановленому законом розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 23, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294, 307, 308 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя: