УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2026 року
м. Київ
справа № 766/6058/23
провадження № 51-2081 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 у інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2025 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 5 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. 
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 14 травня 2026 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , у якій вона не погоджувалася з вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2025 року і ухвалою Херсонського апеляційного суду від 14 травня 2026 року щодо засудженого ОСОБА_5 та порушувала питання про їх перегляд у касаційному порядку.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 серпня 2026 року її касаційну скаргу на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 цього Кодексу та надано строк для усунення недоліків.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.
Мотиви Суду
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. 
В ухвалі Верховного Суду від 24 серпня 2026 року йшлося про те, що відповідно до положень ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі зазначається, серед іншого, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Суд також звертав увагу, що ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернулася до Суду з уточненою касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі, не усунула.
Зокрема, захисник як і минулого разу, вказуючи на незаконність вироку суду з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, лише формально посилається на несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання через суворість, при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду на положення ст. 414 КПК України. 
Як убачається з доданих копій судових рішень, за результатами перегляду вироку місцевого суду щодо ОСОБА_5 Херсонським апеляційним судом 14 травня 2026 року постановлено ухвалу, якою вказаний вирок залишено без зміни, однак захисник у поданій касаційній скарзі взагалі не оскаржує ухвалу апеляційного суду та не зазначає про її незаконність чи необґрунтованість з огляду на положення статей 412 - 414 КПК України.
Сформульовані у касаційній скарзі вимоги не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, вимог ч. 6 ст. 427 КПК України захисником, як і попереднього разу, не дотримано. 
Слід зауважити, що захисник ОСОБА_4 подала повторну касаційну скаргу, майже не змінивши змісту мотивувальної частини попередньої, чим проігнорувала вказівки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 24 серпня 2026 року, а тому її скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.
З цих підстав Суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3