ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/4078/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 р. (суддя Кравчук О.В) в адміністративній справі №340/4078/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення з 01 листопада 2016 р. по 30 листопада 2017 р. включно;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 01 листопада 2016 р. по 30 листопада 2017 р. включно із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) - січень 2008 року для індексації листопада 2016 року;
- зобов`язати відповідача у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 листопада 2016 р. по 30 листопада 2017 р. за весь час затримки виплати, а саме за період з 01 листопада 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення;
- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати їй грошового забезпечення з 30 січня 2020 р. по 31 грудня 2020 р. та додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення. матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 р.;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок їй грошового забезпечення, а саме посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат з 30 січня 2020р. по 31 грудня 2020 р., грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру 
прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про 
Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 р. на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати їй грошового забезпечення з 30 січня 2021 р. по 31 грудня 2021 р. та додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 р.;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок їй грошового забезпечення, а саме посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат з 30 січня 2021р. по 31 грудня 2021 р., грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 р. на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати їй грошового забезпечення з 30 січня 2022 р. по 31 грудня 2022 р. та додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 р.;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок їй грошового забезпечення, а саме посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років. надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат з 30 січня 2022р. по 31 грудня 2022 р., грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 р. на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати їй грошового забезпечення з 01 січня 2023 р. по 20 травня 2023 р. та додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення. матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 р.;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок їй грошового забезпечення, а саме посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат з 01 січня 2023р. по 20 травня 2023 р., грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати відповідача у десятиденний термін з дня набрання рішенням суду першої інстанції законної сили подати звіт про його виконання.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , якою протиправно не проведено нарахування та виплату їй індексації грошового забезпечення за період з 01 листопада 2016 р. по 30 листопада 2017р. включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а також в порушення вимог пункту 4 Постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 р. в первісній редакції, грошове забезпечення за період з 30 січня 2020 р. по 20 травня 2023 р. розраховано із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного станом на 01 січня 2018 р., замість прожиткового мінімуму станом на 01 січня відповідного календарного року. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Судом:
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 листопада 2016 р. по 30 листопада 2017 р. включно;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 листопада 2016 р. по 30 листопада 2017 р. включно, із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) - січень 2008 р.;
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30 січня 2020 р. по 31 грудня 2020 р. та додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення. матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 р.;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення. а саме посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 30 січня 2020 р. по 31 грудня 2020 р., грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік із урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 р. на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30 січня 2021 р. по 31 грудня 2021 р. та додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 р.;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення. а саме посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 30 січня 2021 р. по 31 грудня 2021 р. та грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік із урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 р. на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30 січня 2022 р. по 31 грудня 2022 р. та додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 р.;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років. надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 30 січня 2022 р. по 31 грудня 2022 р. та грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 р. на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2023 р. по 20 травня 2023 р. та додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення. матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 р.
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 01 січня 2023 р. по 20 травня 2023 р., грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік із урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що зобов`язання нарахувати та виплатити позивачці індексацію із застосуванням базового місяця - січень 2008 року є безпідставним та призведе до додаткових видатків з бюджету. Також вказано, що згідно із пунктом 4 Постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 р. в редакції постанови №103 від 21 лютого 2018 р., розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, був розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений станом на 01 січня 2018 р.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивачки до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 з листопада 2016 року проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Позивачка звернулася із рапортами щодо надання інформації про здійснення нарахування індексації їй грошового забезпечення з листопада 2016 р. по 30 листопада 2017 р. та самого грошового забезпечення за період служби з 30 січня 2020 р. по 20 травня 2023 р. Листами від 29 травня 2025 р. відповідач відмовив у проведенні таких перерахунків за відсутності законних підстав.
Не погодившись із нездійсненням індексації грошового забезпечення за період з 01 листопада 2016 р. по 30 листопада 2017 р. із урахуванням базового місяця – січень 2008 року, а також не здійсненням нарахування та виплати грошового забезпечення з 30 січня 2020 р. по 20 травня 2023 р. із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня відповідного календарного року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. № 1294, в січні 2008 року збільшилося грошове забезпечення, а тому даний місяць виступає як базовий для індексації грошового забезпечення, зокрема, в період з 01 листопада 2016 р. по 30 листопада 2017 р. Також, судом вказано, що починаючи з 29 січня 2020 р. діяла норма пункту 4 Постанови КМУ № 704, яка передбачала обчислення розміру окладу за посадою та окладом за військовим званням та інших додаткових видів грошового забезпечення, із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня календарного року.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині індексації грошового забезпечення, слід зазначити наступне. 
Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 цього Закону).
В силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Верховний Суд в постанові від 23 березня 2023 р. у справі №400/3826/21 дійшов висновку, що січень 2008 року, є місяцем підвищення доходу (посадового окладу) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. №1294, тому його слід застосовувати до 01 березня 2018 р. - дати наступного підвищення доходу (посадового окладу), для здійснення обчислення індексації грошового забезпечення.
Також, згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 р. у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 р. у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 р. у справі №620/1892/19, від 29 листопада 2021 р. у справі № 120/313/20-а, від 12 травня 2022 р. у справі № 200/7006/21, обмежене фінансування, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату позивачці індексації грошового забезпечення за період з 01 листопада 2016 р. по 30 листопада 2017 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
Щодо доводів апеляційної скарги відносно нарахування грошового забезпечення, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2018 р., то слід зазначити наступне.
01 березня 2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
24 лютого 2018 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови КМУ №103, яким вносились зміни до пункту 4 Постанови КМУ №704.
За правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 17 лютого 2026р. у справі №520/5814/24, починаючи з 29 січня 2020 р. чинна редакція пункту 4 Постанови № 704, якою передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням, застосовується розрахункова величина "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року".
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для розрахунку позивачці її грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 р. по 20 травня 2023 р. із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., 01 січня 2023 р. 
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підставі, передбаченні статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування ухваленого ним рішення.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 р. в адміністративній справі №340/4078/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 17 липня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник