Справа №534/1517/26
Провадження №2/534/757/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Солохи О.В.
з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т. 

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
встановив:
КП “ВУВКГ” через систему «Електронний суд» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просить солідарно стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму основного боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 65 620,26 грн, інфляційних втрат в сумі 33 321,03 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 6 388,15 грн, та понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Позов обґрунтовано тим, що відповідачі зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою позивачем відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . За період з 01.01.2018 по 01.03.2026 року за вказаним особовим рахунком утворилася заборгованість у сумі 65620 грн 26 коп.
Крім того, позивач нарахував на суму основного боргу інфляційні втрати в розмірі 33321,03 грн та 3% річних у розмірі 6388 грн. 15 коп.
Ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 09.07.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі не подали відзиву на позов, не надали клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження чи з повідомленням сторін, а також не надали доказів поважності причин неучасті у справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, за відсутності відзиву відповідачів суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без повідомлення сторін за наявними матеріалами, якщо сторони не подали клопотань про інше.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг, зокрема, належать послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.
Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розумінні пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно п. 14 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ № 690 від 5 липня 2019 року (далі — Правила), надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно наданої інформації зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана квартира забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок, в якому розташована квартира, підключений до загальноміських систем водопостачання та водовідведення. Такі послуги вказаному будинку надавались позивачем постійно й безперебійно за тарифами, затвердженими уповноваженим органом у визначеному законом порядку.
Відповідачі фактично споживали надані комунальні послуги у квартирі, однак нехтували своїм обов`язком щодо їх оплати. Від надання послуг по вказаній квартирі та будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості наданих послуг або скарг щодо відсутності цих послуг — на адресу позивача не надходило, а отже, послуги були надані позивачем в повному обсязі.
Крім того, позивач є єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Горішні Плавні та забезпечує безперебійне надання цих послуг всім видам споживачів, в т.ч. і населенню міста. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (надалі — Закон № 2189-VIII), який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 року № 85) (надалі — Правила № 690).
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює порядок оплати житлово-комунальних послуг. Згідно вказаної норми споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно п. 47 Правил індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.01.2018 по 01.03.2026 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилася заборгованість за надані послуги відповідачам, яка становить 65620 грн 26 коп.
Судом встановлено, що позивач здійснив нарахування заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01 січня 2018 року по 01 березня 2026 року відповідно до норм споживання на одну особу та тарифів, затверджених у встановленому законодавством порядку.
Розрахунок заборгованості підтверджується довідкою про нарахування плати, детальною розшифровкою нарахувань по місяцях, а також відповідністю застосованих норм споживання та тарифів чинному законодавству на відповідні періоди. Підсумкова сума заборгованості станом на 01 березня 2026 року становить 65620 грн 26 коп. і є арифметично правильною, документально підтвердженою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Положеннями Житлового кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону № 2189-VIII, Правил № 690 та згідно умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на споживачів покладено обов`язок своєчасно оплачувати надані їм послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Відповідні норми законодавства та умови договору встановлюють, що розрахунковим періодом оплати послуг є один календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
Правилами № 690 та умовами публічного договору у відповідності до вимог Закону № 2189-VIII визначено, що споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, та не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 по справі № 750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).
У постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07.02.2018 по справі № 910/11249/17.
При цьому позивач враховує приписи постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». В період з 24.02.2022 до 30.12.2023 вказана постанова передбачала заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Однак з 30.12.2023, з набранням чинності постановою КМУ № 1405 від 29.12.2023, така заборона поширюється лише на територіальні громади, розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, тимчасово окуповані Російською Федерацією, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій. Позивачем під час здійснення розрахунку трьох процентів річних та індексу інфляції дотримано періодів, на які поширювалась заборона здійснення вказаних нарахувань.
Таким чином, на суму основного боргу до солідарного стягнення з відповідачів за період прострочення з 01.01.2018 по 01.03.2026 також нараховано суму інфляційних втрат в розмірі 6388, 15 грн та 3% річних від суми прострочення в розмірі 2 598,15 грн. Відповідний розрахунок суми основного боргу та розрахунок інфляційних втрат і 3% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості, є правильним. 
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування — платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку, а також виконанням інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами.
Відповідно до п. 39 Правил № 690 споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.
Оскільки відповідачі не надали жодних заперечень, доказів сплати боргу або поважних причин невиконання зобов`язання, а наданий позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних є арифметично правильним, документально підтвердженим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись статтями 322, 525, 526, 610, 625 Цивільного кодексу України, статтями 67, 68 Житлового кодексу України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою КМУ № 690, статтями 13, 81, 141, 175, 247, 259, 265, 268, 279 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовну заяву комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості – задовольнити повністю. 
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської на рахунок р/р № НОМЕР_2 , в АТ "УКРЕКСІМБАНК", ЄДРПОУ 24388032, суму основного боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 65 620,26 грн.; на рахунок № НОМЕР_3 , в АКБ “Індустріалбанк”, ЄДРПОУ 24388032, інфляційних втрат в сумі 33 321,03 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 6 388,15 грн, та понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн в дольовому порядку по 887 грн 46 коп з кожного. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повне найменування позивача: | Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області ЄДРПОУ 24388032, адреса: 39803, м. Горішні Плавні, вул. Портова, 27;
Повне ім`я відповідача: | ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;
| ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;
| ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.В.Солоха 
Повний текст рішення виготовлено 16.09.2026