Справа № 565/473/26
Провадження № 2/565/454/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Г.Є., представника позивача Стаско В.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 18 350,00 грн заборгованості за договором №21377084 від 13 травня 2025 року, 2 662,40 грн витрат на сплату судового збору, 9 000,00 грн витрат на правову допомогу.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 13 травня 2025 року між ТОВ «Еко Фін» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua ), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем позикодавця, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір №21377084.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 5 000,00 грн; строк користування кредитними коштами - 365 днів, з 13 травня 2025 року та закінчується 12 травня 2026 року (включно), складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 0,01% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, при застосуванні програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1,0% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника/картковий рахунок позичальника.
Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
12 лютого 2026 року укладено договір №12-02/26 відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №21377084. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №21377084.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №21377084 від 13 травня 2025 року станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18 350,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13 050,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 300,00 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн, заборгованість за комісіями - 0,00 грн, інфляційні збитки - 0,00 грн, нараховані 3% річних - 0,00 грн.
23 березня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що відповідач підтверджує факт укладення 13 травня 2025 року договору №21377084 з ТОВ «Еко Фін» та отримання грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. Вказану суму основного боргу відповідач визнає та не заперечую обов`язок її повернення. Відповідач зазначає, що нараховані відсотки в розмірі 13 350,00 грн є несправедливою умовою договору. Згідно з п.2.7 договору після закінчення дисконтного періоду ставка - 1% за день (365 % річних). Умова п.2.7 на думку відповідача є несправедливою відповідно до ст.634 ЦК України, оскільки договір укладено в стандартному формулярі, вона не мала можливості змінити жодну умову і ставка 365% річних створює істотний дисбаланс прав сторін на її шкоду, має явно штрафний характер і є непропорційною (навіть якщо формально не перевищує максимальну межу, встановлену законом). Відповідач просить визнати умову п.2.7 договору несправедливою та зменшити відсотки, залишивши заборгованість у розмірі тіла кредиту 5 000,00 грн. Також відповідач вказала, що не погоджується із вимогою про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн, оскільки така сума є явно завищеною, не відповідає складності справи та є неспівмірною із ціною позову. Вважає, що дана справа є типовою та не потребує значних витрат на правничу допомогу. Також просить суд не покладати на неї витрати зі сплати судового збору, оскільки заявлені позовні вимоги є завищеними, а їх розмір оспорюється. З урахуванням часткового визнання позову, просить суд врахувати принцип справедливості при ухваленні рішення, меншити розмір нарахованих відсотків до справедливого рівня, відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу або суттєво їх зменшити, судові витрати покласти на позивача.
31 березня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору та отримання коштів на його виконання, однак зазначає про несправедливість умов кредитного договору. З такими твердженнями позивач категорично не погоджується. ОСОБА_1 ознайомилась з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, затвердженими рішенням єдиного учасника ТОВ «Еко Фін» від 18 червня 2024 року №18-06/24, з Паспортом споживчого кредиту та іншими документами, визначеними законодавством, зареєструвалась в інформаційно комунікаційній системі товариства шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми на Веб-сайті, обрала зручні для себе умови кредитування та уклала кредитний договір, погодившись на всі його умови.
Частиною 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який згідно вказаної норми не може перевищувати 1%. Саме така процентна ставка передбачена умовами договору №21377084 від 13 травня 2025 року, тобто жодної вимоги законодавства щодо розміру процентної ставки за користуванням кредитом умовами договору не порушено. Відповідно, не можуть вважатися несправедливими умови договору щодо нарахування процентів, яке здійснювалось за процентною ставкою, розмір якої відповідає вимогам діючого законодавства (ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»). З матеріалів справи вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача за договором №21377084 від 13 травня 2025 року становить 18 350,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 13 350,00 грн - заборгованість за процентами. Всі нарахування процентів здійснювались за користування кредитом в межах строку кредитування, а встановлена умовами договору процентна ставка відповідає вимогам чинного законодавства. Жодних мір відповідальності за неналежне виконання умов договору №21377084 від 13 травня 2025 року, в тому числі штрафів, пені, неустойки, до відповідача застосовано не було.
Відповідачем здійснювалась пролонгація дисконтного (пільгового) періоду кредитування за кредитним договором №21377084 від 13 травня 2025 року, що підтверджується додатковим договором про пролонгацію №1/21377084 від 27 травня 2025 року, на виконання умов якого відповідачем здійснювалась оплати нарахованих процентів за користування кредитом, а саме: 27 травня 2025 року в сумі 750,00 грн. Здійснення відповідачем пролонгації дисконтного (пільгового) періоду кредитування за кредитним договором №21377084 від 13 травня 2025 року та сплата процентів за користування кредитом лише в черговий раз підтверджує визнання ОСОБА_1 умов вказаного договору.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору №21377084 від 13 травня 2025 року. Зазначений договір недійсним не визнано, у зв`язку з чим підстави для його не виконання відсутні. Позивач вважає, що нарахування процентів за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору є правомірним, позовні вимоги - повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи, що спір виник виключно через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, що стало підставою для звернення з даним позовом, позивач вважає, що заявлена до стягнення сума витрат позивача на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи, натомість, зворотного відповідачем не доведено, а тому підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн відсутні, а остання підлягає задоволенню.
Ухвалою суду від 06 березня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 
Ухвалою суду від 07 квітня 2026 року частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів, відкладено розгляд справи.
Ухвалою суду від 12 травня 2026 року зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» виконати вимоги ухвали суду, розгляд справи відкладено.
У судовому засіданні 01 липня 2026 року суд, відповідно до положень ст.244 ЦПК України, перейшов до стадії ухвалення рішення. Ухвалення та проголошення рішення відкладено на 06 липня 2026 року на 11 год.00 хв.
Повне судове рішення складено 20 липня 2026 року, у зв`язку з перебуванням судді з 06 липня 2026 року по 18 липня 2026 року у відпустці.
Представник позивача у судовому засіданні надав суду пояснення, що співпадають з позицією викладеною у позовній заяві та відповіді на відзив, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні надала пояснення, що співпадають з позицією викладеною у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне.
13 травня 2025 року ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит/кредитний договір №21377084 відповідно до умов якого товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому договором. Типом кредиту є кредит.
Відповідно до п.2.2., 2.3. договору кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту):5 000,00 грн. Строк користування кредитними коштами складає 365 (днів), який починається з 13 травня 2025 року та закінчується 12 травня 2026 року (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. 
Згідно з п.2.4., 2.5. договору дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26 травня 2025 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 351 день, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 12 травня 2026 року (дата остаточного погашення заборгованості). 
Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі - 3,65% відсотків річних (денна процентна ставка - 0,01% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки (п.2.6. договору). 
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365% відсотків річних (денна процентна ставка - 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Застосування базової (стандартної) процентної ставки не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати процентів у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) процентної ставки (п.2.7. договору).
За змістом п.2.8. договору позичальнику рекомендується (не обов`язково) повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 26 травня 2025 року (день завершення дисконтного (пільгового) періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12 травня 2026 року (останнього дня строку кредитування). 
В п.2.9. договору зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складе 22 557,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 17 557,00 грн та суму кредиту у розмірі 5 000,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, на дату укладення договору, 2420,58%. 
Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): споживчі потреби, у т.ч. придбання позичальником будь-яких товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.2.10. договору).
В п.2.11. договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. 
Згідно з п.2.12. договору розмір фіксованої процентної ставки, встановлений договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника.
Відповідно до п.3.2.2.2.1. договору у випадку невиконання позичальником умов цього договору, зокрема, але не виключно: порушення позичальником строків оплати процентів, невжиття заходів щодо підтвердження його фінансового стану, тощо кредитор має право вимагати дострокового погашення усієї заборгованості за кредитом - направити вимогу про дострокове погашення заборгованості.
Розділ 10 договору містить дані про позичальника, зокрема, дату народження, паспортні дані, адресу проживання, номер телефону - НОМЕР_1 , банківський рахунок - НОМЕР_2 , адресу електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_1 
Додатком №1 до договору є графік розрахунків (платежів) відповідно до якої дата видачі кредиту - 13 травня 2025 року, дата останього платежу - 12 травня 2026 року, сума кредиту - 5 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 17 557,00 грн.
13 травня 2026 року відповідач також підписала паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти.
Договір №21377084 від 13 травня 2025 року, додаток №1 до нього та паспорт спроживого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором M2FlZmNl.
Підписавши вказаний договір, відповідач погодилася із зазначеними у договорі умовами та взяла на себе зобов`язання з їх виконання.
27 травня 2025 року ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір про пролонгацію №1/21377084 до договору про споживчий кредит/кредитного договору від 13 травня 2025 року №21377084, за умовами якого сторони погодили пролонгувати (продовжити або поновити) дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 10 червня 2025 року.
У зв`язку з продовженням (поновленням) дисконтного (пільгового) періоду користування кредитними коштами сторони погодили внести зміни в «Графік розрахунків (платежів)», який є невід`ємною частиною договору, виклавши його в новій редакції (п.1.2.).
Відповідно до додатку №1 до договору в новій редакції: дата видачі кредиту - 13 травня 2025 року, дата останього платежу - 12 травня 2026 року, сума кредиту - 5 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 18 250,00 грн.
Додатковий договір про пролонгацію №1/21377084 від 27 травня 2025 року та додаток №1 до договору підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MjE5NTYw.
Факт виконання зобов`язань позикодавцем підтверджується квитанцією №44712-83213-22004 від 13 травня 2025 року, згідно з якою платник ТОВ «Еко Фін» 13 травня 2025 року перерахував 5 000,00 грн для отримувача ОСОБА_1. на карту НОМЕР_2 , № операції: НОМЕР_3 ОСОБА_1 , НОМЕР_4 , кредитний договір № 21377084 від 13.05.2025
На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» листом №20.1.0.0.0/7-260520/97739-БТ від 02 червня 2026 року повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано карту № НОМЕР_5 . Згідно з доданою випискою по рахунку на вказану карту 13 травня 2025 року зараховано коштів в сумі 5 000,00 грн.
Факт укладення договору №21377084 від 13 травня 2025 року та отримання кредиту в сумі 5 000,00 грн відповідачем не заперечується.
12 лютого 2026 року ТОВ «Еко Фін» (первісний кредитор) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (новий кредитор) уклали договір №12-02/26, про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права первісного кредитора до боржників, зазначених в додатках №1 та №3 до договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язанні виконати обов`язки боржників за догором позики/договором про споживчий кредит/кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
Акт приймання-передачі реєстру боржників до договору №12-02/26 підписаний ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» 12 лютого 2026 року.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору ТОВ «Факторинг Партнерс» від 12 лютого 2026 року до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №21377084 від 13 травня 2025 року в сумі 18 050,00 грн з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`занням, 13 050,00 грн - проценти.
Згідно із розрахунком заборгованості за договором №21377084 від 13 травня 2025 року, виконаним ТОВ «Еко Фін», сума заборгованості відповідача за вказаним договором станом на 12 лютого 2026 року становила 18 050,00 грн, з яких: заборгованість за тілом - 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 13 050,00 грн.
З розрахунку заборгованості за договором №21377084 від 13 травня 2025 року, виконаним ТОВ «Факторинг Партнерс», убачається, що станом на 24 лютого 2026 року заборгованість відповідача за договором становила 18 350,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 350,00 грн - відсотки.
20 лютого 2026 року на електронну пошту відповідача Nataliakirilcuk2017@gmail.com позивач направив вимогу №16500583 від 19 лютого 2026 року про дострокове погашення заборгованості у якій повідомив про перехід права вимоги за договором №21377084 від 13 травня 2025 року до ТОВ «Факторинг Партнерс» та просив сплатити заборгованість за кредитом в розмірі 18 350,00 грн на банківські реквізити ТОВ «Факторинг Партнерс» зазначені у вимозі. 
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит/кредитний договір №21377084 від 13 травня 2025 року, ТОВ «Еко Фін» належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 13 травня 2025 року на платіжну картку відповідача кошти в сумі 5 000,00 грн. Також матеріалами справи підтверджуються обставини переходу права вимоги за вказаним договором на користь позивача.
Укладення договору №21377084 від 13 травня 2025 року узгоджується зі статтями 6, 627 ЦК України та статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», сторони погодили умови надання послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність сторін договору.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Суду не надано доказів на спростовування презумпції правомірності договору №21377084 від 13 травня 2025 року.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п.3 ч.1 ст.3 ЦК України).
Підписуючи договір №21377084 від 13 травня 2025 року сторони досягли домовленості щодо розміру процентної ставки та порядку нарахування процентів як плати за користування отриманими позичальником кредитними коштами, відповідач погодилася із запропонованими умовами договору та взяла на себе зобов`язання з їх виконання.
Нарахування відсотків здійснювалось позивачем у межах строку кредитування та за узгодженою сторонами відсотковою ставкою.
Розрахунок заборгованості не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, власного розрахунку не подано.
Враховуючи, що відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань суду не надано, факт отримання кредиту не заперечується, розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 18 350,00 грн заборгованості за договором №21377084 від 13 травня 2025 року, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 350,00 грн - проценти.
Позивач також просить стягнути з відповідача 9 000,00 грн витрат на правову допомогу. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», затверджений адвокатським об`єднанням прайс на послуги, заявку №133 від 13 лютого 2026 року на надання юридичної допомоги, що містить перелік наданих послуг, а також витяг з Акту №28 від 23 лютого 2023 року про надання юридичної допомоги.
Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.137 ЦПК України.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Allia№ce Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.
Враховуючи характер правовідносин у цій справі, клопотання відповідача, проаналізувавши обсяг наданих позивачу послуг з правничої допомоги, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 18 350,00 грн заборгованості за договором №21377084 від 13 травня 2025 року, 2 662,40 грн судового збору, 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, код ЄДРПОУ 42640371).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Г.В. Бренчук