Справа №587/4540/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Вортоломей І. Г.	
Номер провадження 33/816/463/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря судового засідання - Кислої Ю.М. та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Максименко Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми, в режимі відео-конференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Максименко Ю.П. на постанову Сумського районного суду Сумської області від 07 серпня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 07.08.2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 26 листопада 2024 року о 19 годині 05 хвилин на автодорозі Суми-Путивль-Глухів 5 км керував автомобілем GEELY GC5, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння шкіри. 
Від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Відмова була зафіксована на нагрудний відеореєстратор 230300285, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Максименко Ю.П. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Максименко Ю. П., яка не заперечувала про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та в судовому засіданні в доповнення до апеляційної скарги зазначила, що на відеозаписах, які додані до матеріалів справи не зафіксовано факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , а відеозапис розпочинається з того, що водію пропонують пройти огляд, коли він сидів на пасажирському сидінні. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив, що він керував транспортним засобом. 
Також стверджувала, що не зафіксовано рух транспортного засобу, не встановлена причина зупинки.
Вказувала, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці, а зазначав, що хоче пройти огляд в медичному закладі, однак поліцейські відмовили його їхати до лікарні. 
Пояснювала, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, акт огляд і не відомо, чому встановили, що саме ОСОБА_1 був водієм. 
Зазначала, що хоча в матеріалах наявні пояснення поліцейських з цього приводу, але судом не повинні були братися до уваги дані пояснення. 
На підставі вищевикладеного, просила постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити. 
Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеофайли, апеляційний суд дійшов таких висновків. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння та впливу наркотичних або токсичних речовин.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Так, факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 , за обставин, викладених у постанові судді суду першої інстанції, підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №182739 від 26.11.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП;
- рапортом поліцейського відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області поліцейського Демещенка С.Л. від 26.11.2024, з якого вбачається, що 26.11.2024 був зупинений транспортний засіб GEELY GC5, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, після чого було складеного протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 
- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що т/з під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блок-пості для перевірки документів та у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з цим на блокпост було викликано працівників патрульної поліції для фіксування вказаної події. Працівникам поліції, які прибули за викликом, було повідомлено, що водій, який перебував за кермом, вже пересів на пасажирське сидіння. Про це зазначили сержант поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які безпосередньо зупинили цей транспортний засіб. Під відеозапис працівника поліції вони пояснили, що дійсно 26 листопада 2024 року на блок-посту був зупинений транспортний засіб GEELY GC5, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . В автомобілі був відчутний запах алкоголю, як потім з`ясувалось, від водія автомобіля. В подальшому водієві запропонували припаркуватись на узбіччі та викликали працівників поліції. До їх приїзду водій разом з пасажиром помінялись місцями. Коли прибули працівники поліції безпосередньо за викликом на лінію 102, їм зазначили, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , який пересів на пасажирське сидіння.
З відеозапису встановлено, що після виявлення ознак сп`яніння водієві, відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу або проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 спочатку заперечував факт керування транспортним засобом, але потім спокійно, послідовно надавав пояснення, свої документи та у подальшому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Враховуючи викладене, працівниками поліції було повідомлено водію ОСОБА_1 про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Доводи захисника Максименко Ю.П. про те, що на відеозаписі не зафіксовано безпосереднього факту керування автомобілем ОСОБА_1 , оскільки запис розпочинається з моменту, коли той уже перебував на пасажирському сидінні, апеляційний суд вважає безпідставними виходячи з настпуного. 
Так, факт керування транспортним засобом саме особою, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , безпосередньо перед зупинкою повністю підтверджується рапортом та відеозаписами наявними у матеріалах справи. Те, що відео фіксація розпочинається з моменту пропозиції пройти огляд, коли водій уже сидів на пасажирському місці, не спростовує факту керування, а лише вказує на його захисну поведінку з метою приховати правопорушення.
Водночас до показань допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_2 , який стверджував, що за кермом перебував саме він, апеляційний суд відноситься критично та не бере їх до уваги. Оскільки, як було зазначено в постанові суду першої інстанції, та з чим погоджується апеляційний суд, свідок перебуває з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, у дружніх стосунках, разом несуть військову службу у військовій частині, що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості його свідчень та сумнів у відсутності зацікавленості у результатах вирішення цієї справи.
Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта про те, що в матеріалах справи не зафіксовано рух транспортного засобу та не встановлено законних причин для його зупинки, оскільки факт руху автомобіля під керуванням водія безпосередньо перед зупинкою повністю підтверджується поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зафіксованими на відеозаписі, якими підтверджено рух та зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на автодорозі Суми-Путивль-Глухів 5 км. 
Разом з тим, суд наголошує, що правовий аналіз складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказує на те, що об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, охорона життя та здоров`я громадян. Суб`єктивною стороною є вина у формі умислу, а об`єктивною стороною - безпосередньо сам факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
З огляду на це, питання правомірності чи неправомірності безпосередньої зупинки транспортного засобу працівниками поліції не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з фактом вчинення водієм правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а висловлював бажання пройти його в медичному закладі, проте працівники поліції нібито відмовили йому в поїздці до лікарні, то ці твердження повністю спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. 
З відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції у встановленому законом порядку, послідовно та роз`яснюючи права, запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння спочатку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, а в разі незгоди - в найближчому закладі охорони здоров`я. На ці законні вимоги водій ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. 
З урахуванням цього, посилання захисту на те, що поліцейські перешкоджали водію пройти огляд у лікарні, є безпідставними та розцінюються судом як спроба уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, у зв`язку з чим апеляційний суд відхиляє ці доводи.
Щодо тверджень апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки акт огляду на стан сп`яніння складається виключно у разі безпосереднього проведення такого огляду на місці зупинки або в медичному закладі. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження процедури огляду як на місці зупинки, так і в лікувальному закладі, що зафіксовано на відеозаписі, у працівників поліції не виникло правових підстав для складання акта огляду.
Щодо направлення водія на проведення медичного огляду, яке є підставою для лікаря провести відповідний медичний огляд і, відповідно, складається таке направлення складається у випадку коли водій погоджується пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. У той же час, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, тому наявність або відсутність такого направлення не має будь-яких правових наслідків.
Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння виникає у водія не з моменту вручення йому направлення на проходження відповідного огляду, а в силу вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху з моменту висловлення відповідної вимоги працівником поліції, як до водія транспортного засобу.
Щодо доводів захисника Максименко Ю.П. про те, що суд першої інстанції не повинен був брати до уваги пояснення працівників поліції для встановлення факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами. 
Законодавство не містить заборони чи обмежень щодо використання пояснень працівників поліції як джерела доказів. Поліцейські є безпосередніми очевидцями правопорушення та особами, які здійснювали фіксацію обставин події під час виконання своїх службових обов`язків.
У цій справі надані поліцейськими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які безпосередньо зупинили цей транспортний засіб, пояснення є послідовними, логічними та повністю узгоджуються з іншими доказами, зокрема з відеозаписом, на якому зафіксовано поведінку особи відразу після зупинки автомобіля. 
Оскільки суд першої інстанції оцінював письмові пояснення поліцейських в сукупності з іншими наявними у справі доказами з дотриманням вимог статті 252 КУпАП, апеляційний суд вважає, що ці пояснення обґрунтовано та законно покладено в основу судового рішення. Відтак, твердження захисника про необхідність виключення цих пояснень із числа доказів є безпідставними та відхиляються судом.
Тому з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з технічних засобів відеозапису працівників поліції
Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 07.08.2025, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Максименко Ю.П. на цю постанову - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.