ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/17618/25	

Головуючий суддя І інстанції - Дєєв М.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 в адміністративній справі № 160/17618/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
17.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головною управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 047950030138 від 04.04.2025 року про відмову у призначенні пільгової пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області зарахувати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи за довідкою від 13.12.2024 року № 05-1/20/945 Приватного акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” з 16.08.1996 року по 30.01.2007 року та довідкою від 10.03.2025 року № 1610-2/ВК-1 Приватного акціонерного товариства “Авдіївський завод металевих конструкцій” з 01.04.2014 року по 21.08.2021 РОКУ та повторно розглянути заяву про призначення пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області призначити. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 17 жовтня 2024 року, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 047950030138 від 04.04.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи за довідкою від 13.12.2024 року № 05-1/20/945 Приватного акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” з 16.08.1996 року по 30.01.2007 року та довідкою від 10.03.2025 року № 1610-2/ВК-1 Приватного акціонерного товариства “Авдіївський завод металевих конструкцій” з 01.04.2014 року по 21.08.2021 року та повторно розглянути заяву про призначення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до пільгового стажу не зарахований період роботи з 06.05.2000 р. по 02.12.2001 р. та з 03.12.2006 р. по 30.01.2007 р., згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.12.2024 р. №05-1/20/945, виданої ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод”, оскільки в дані періоди є перерви між проведеними атестаціями робочих місць за умовами праці для визначення прав робітників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені діючим законодавством.
Також, до пільгового стажу не зараховано період з 01.04.2014 р. по 21.08.2021 р, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2025 р. №1610-2/ВК-1, виданої ПАТ “Авдіївський завод металевих конструкцій”, оскільки посилання на списки в даній довідці не відповідають спискам чинним на час роботи заявника, а також у довідці вказаний розділ ХІ “Оброблення металу” не відповідає довідникам (згідно довідників розділ ХІ “Виробництво вибухових речовин”, а “Оброблення металу” - розділ ХІV).
Таким чином, пільговий стаж позивача за Списком №2 склав 12 років 2 місяці 13 днів. За таких обставин, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, в зв`язку з відсутністю пільгового стажу необхідної тривалості.
Також вказав про те, що позивач також просив зарахувати до його пільгового стажу за Списком №2 період з 16.08.1996 по 30.01.2007 відповідно до довідки №05-1/20/945 від 13.12.2024 виданої ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод” та період з 01.04.2014 по 21.08.2021 відповідно до довідки №1610-2/ВК-1 від 10.03.2025 виданої ПАТ “Авдіївський завод металевих конструкцій”. Разом з тим, вказані довідки не відповідають Додатку № 5 відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993. Так, у довідці №05-1/20/945 від 13.12.2024 не зазначено первинні документи на час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Довідка №1610-2/ВК-1 від 10.03.2025 не містить три підписи, включаючи начальника відділу кадрів та головного бухгалтера та зазначення первинних документів на час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 28.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 047950030138 від 04.04.2025 року про відмову у призначенні пільгової пенсії, ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та за результатами розгляду документів, доданих до заяви до пільгового стажу не зарахований період роботи з 06.05.2000 року по 02.12.2001 року та з 03.12.2006 року по 30.01.2007 року згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.12.2024 року №05-1/20/945, виданої ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод”, оскільки в дані періоди є перерви між проведеними атестаціями робочих місць за умовами праці для визначення прав робітників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені діючим законодавством, пільговий стаж з 01.04.2014 року по 21.08.2021 року згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2025 року №1610-2/ВК-1, виданої ПАТ “Авдіївський завод металевих конструкцій”, оскільки посилання на списки в даній довідці не відповідають спискам чинним на час роботи заявника, а також у довідці вказаний розділ ХІ “Оброблення металу” не відповідає довідникам (згідно довідників розділ ХІ “Виробництво вибухових речовин”, а “Оброблення металу” - розділ ХІV).
Позивач не погоджується із вказаним рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно ст. 8 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Відповідно до ст. 20, ст. 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Статтею 11 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ст. 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 3, п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 “Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній” за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, на підтвердження стажу, позивачем надано копію трудової, архівні довідки, уточнюючі довідки. Проте таким документам до заяви про призначення пенсії пенсійним органом не надано оцінку.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 , пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць. Атестація робочих місць за умовами (надалі атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з п. 4 вищевказаного Порядку №442, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
На працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Так, відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 у ній містяться наступні відомості:
щодо підтвердження пільгового стажу з 16.08.1996 року по 30.01.2007 року.
- запис №16 - 03.08.1995 року - позивач прийнятий у ВАТ “Авдіївський коксохімічний завод” на посаду слюсаря-ремонтника 5 розряду на підставі наказу № 142 від 02.08.1995 року;
- запис №17 - 16.08.1996 року - переведений слюсарем - ремонтником 5 розряду у вуглепідготовчий цех на підставі наказу № 98 від 15.08.1996 року;
- запис №18 - 04.09.1997 року - переведений слюсарем - ремонтником (черговим) 5 розряду вуглепідготовчого цеху № 1 на підставі наказу № 88 від 04.09.1997 року;
- запис №19 - 30.01.2007 року - звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 16 від 30.01.2007 року;
щодо підтвердження пільгового стажу з 01.04.2014 року по 21.08.2021 року:
- запис №24 - 01.04.2014 poку - позивач переведений газорізальником 4 розряду в ЦМК у ПАТ “Авдіївський завод металевих конструкцій” на підставі наказу №72 від 01.04.2014 року;
- запис №25 -17.05.2017 року Публічне акціонерне товариство “Авдіївський завод металевих конструкцій” перетворено на Приватне акціонерне товариство “Авдіївський завод металевих конструкцій на підставі протоколу загальних зборів акціонерів № 10/04/2017 від 03 квітня 2017 року;
- запис №26 - 21.08.2021 року - звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 114 від 20.08.2021 року.
Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.12.2024 року № 05-1/20/945 виданої ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод” згідно додатку № 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 “Про затвердження Порядку підтвердження наявного сталу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній” позивач за період з 16.08.1996 року по 30.01.2007 року, що склало 10 років 05 місяців 14 днів виконував роботи у виробництві вуглепідготовчого цеху (ВПЦ № 1 - вуглепідготовка -ремонтний персонал) за професіями: слюсаря - ремонтника, слюсаря - ремонтника (черговий), шо передбачені Списком № 2, розділом - IV. позицією - 4а. постановою Кабінету МІНІСТРІВ України від 16.01.2003 року № 36.
Вказане, також, підтверджується наступними документами, які були долучені до довідки: накази про результати атестації робочих місць від 06.05.1995 року № 157 (вперше); наказ про результати атестації робочих місць від 03.12.2001 року № 299-к; наказ про результати атестації робочих місць від 01.12.2006 року № 735.
Зазначена довідка підписана головним бухгалтером, в.о. начальника відділу кадрів та директором з персоналу та соціальних питань і скріплена печаткою ПРАТ “АКХЗ”.
Згідно історичної довідки 08.10.1956 року заводу присвоєно назву - Авдіївський коксохімічний завод. 13.12.1972 року завод перейменовано в “Авдіївський коксохімічний завод імені 50 - річчя СРСР”. 30.12.1993 року Авдіївський коксохімічний завод імені 50 - річчя СРСР перетворено у Відкрите акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод”. 28.04.2011 року прийнято про рішення про перейменування заводу в Публічне акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод (ПАТ “АКХЗ”). 08.04.2016 року змінено тип товариства і його найменування на Приватне акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод”.
Також, згідно довідки про підтвердження наявного трудового ставку для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2025 року№ 1610-2/ВК-1 виданої ПАТ “Авдіївський завод металевих конструкцій” згідно додатку №5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 “Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній” позивач за період з 01.04.2014 року по 21.08.2021 року, що склало 07 років 4 місяці 21 день виконував роботи по прямолінійному. Фігурному різанні складних деталей з листової сталі на горизонтальній машині за кресленнями, ручне кисневе різання та різання бензо- та газорізальними апаратами різноманітних сталей з обробленим кромок за професією Газорізальник 4 розряду. розділом XI “Оброблення металу”. 11101000 підрозділ 1 “Ливарне виробнинтво”. 1110100а -- Газорізальникик, які виконують роботи по різанню додатків і літників у гарячому стані Код КП 72128 Код ЗКГШХР 1168, що передбачена Списком № 2 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.01,2003 року № 36.
Вказане, також, підтверджується наступними документами, які були долучені до довідки: - накази про атестацію робочих місць від 22.03.2013 року № 90п; - наказ про результати атестації робочих місць від 08.10.2015 року №36п; - наказ про результати атестації робочих місць від 22.03.2018 року № 49п.
Також, відповідно до довідки 10,03.2025 року № 1610-2/ВК-1 виданої ПАТ “Авдіївський завод металевих конструкцій” до неї був долучений додаток № 1, в якому зазначено, що “з огляду на те, що з 24.02.2022 року ПрАТ “АЗМК” було зупинено, трудові відносини із працівниками припинено/ призупинено, а керівник (генеральний директор, а пізніше -виконуючий обов`язки директора) залишається людиною працюючою одиницею, вимога додатку № 5 Порядку № 637, а саме відсутність підпису головного бухгалтера та начальника кадрів, у зв`язку з призупиненням трудових договорів з цими співробітниками не може бути виконана”.
Таким чином, трудова книжка позивача та надані позивачем документи містять необхідні записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 2. В трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином.
Отже, періоди роботи позивача з 06.05.2000 року по 02.12.2001 року та з 03.12.2006 року по 30.01.2007 року згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.12.2024 року № 05-1/20/945 виданої ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод” та періоди роботи з 01.04.2014 року по 21.08.2021 року згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2025 року № 1610-2/ВК-1 виданої ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод” мають бути зарахований до пільгового стажу по Списку № 2.
Відповідно до п. 1.1, п. 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через веб-портал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб-порталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на веб-порталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон).
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3,4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).
Згідно п. 4.3 вищевказаного Порядку № 22-1, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Кожне рішення має бути мотивоване, особа повинна знати підстави для відмови у призначенні пенсії. Також, особа звернувшись з заявою про призначення пенсії має підстави для розгляду своєї заяви з урахуванням всіх долучених документиків.
Колегія суддів зазначає, що право на призначення пенсії на пільгових умовах, може бути реалізоване особою після подання відповідної заяви до пенсійного органу з підтверджуючими документами. Повноваженнями перевіряти заяви осіб про призначення пенсії, у тому числі позивач, щодо відповідності вимогам Закону України “Про пенсійне забезпечення” та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, наділені органи Пенсійного фонду України.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що протиправність рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області полягає у тому, що не роз`яснено позивачу порядок звернення осіб з відповідною заявою, не додержано процедури розгляду заяви без дослідження долучених до заяви документів, зокрема трудової книжки, архівних довідок, уточнюючих страховий стаж довідок. З метою належного захисту порушеного права позивача, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зобов`язано відповідача потворно розглянути заяву позивача.
У Рішенні від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття “охоронюваний законом інтерес” треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. При цьому особа на власний розсуд визначає, чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, обов`язки цієї особи у сфері публічно-правових відносин.
З цього випливає, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не виключно способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Виключними повноваження з розгляду заяв або клопотань про призначення (перерахунок) пенсії мають органи Пенсійного фонду України, тільки після того, як особа та суд впевниться у повному розгляді такої заяви можливо розглядати відмову суб`єкта владних повноважень по суті, досліджувати мотиви відмови.
Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.06.2024 року по справі № 480/3837/22, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в сумі 15000 грн у справі №160/17618/25 представник позивача надав суду копії: договір про надання правничої допомоги б/н від 04.06.2025 року, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 04.06.2025 року, квитанцію №5 від 04.06.2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №5657, ордер серії АЕ №1389928.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги б/н від 04.06.2025 року укладеного між адвокатом Серебряковою Іриною Миколаївною та ОСОБА_1 , за яким адвокат зобов`язується за завданням клієнта надавати клієнту правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката необхідні для виконання цього договору.
Відповідно до 3 розділу вказаного договору гонорар – це форма винагороди Адвоката за надання послуг, передбачених цим договором, розмір та порядок якого визначається сторонами у додаткових угодах до цього договору. Розмір гонорару не залежить від досягнення або недосягнення адвокатом позитивного результату.
Згідно з додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 04.06.2025 року на виконання п.3.1 Договору сторони погодили і вирішили, що клієнт оплачує адвокату суму узгодженою між сторонами гонорару у розмірі 15000,00 грн у справі клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді щодо відмови у прийнятті рішення про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, що складається з:
- ознайомлення з доказами, складання від імені Клієнта адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, подання його до суду – витрачений час – 5 години, вартість – 10000,00 грн;
- ознайомлення з відзивом на позовну заяву, складання від імені клієнта відповіді на відзив на позовну заяву у справі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, витрачений час – 3 години, вартість – 5000,00 грн.
Відповідно до квитанції №5 від 04.06.2025 року адвокатом Серебряковою Іриною Миколаївною, прийнято від ОСОБА_1 гонорар за надання послуг, передбачених додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 04.06.2025 року на суму 15000,00 грн.
З наданих документів вбачається, що позивачем прийнято у повному обсязі правничу допомогу у вигляді надання юридичних послуг з підготовки та супроводження позовної заяви у справі.
Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги у розмірі 15000.00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи в суді першої інстанції у співмірності до наданих послуг, становить 3000.00 грн.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 в адміністративній справі № 160/17618/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва