Провадження № 2/742/724/26 
Єдиний унікальний № 742/6742/25 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року м. Прилуки 

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Лісафіної А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, - 
В С Т А Н О В И В:
І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.03.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №549163, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти. 31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №31012025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №549163.
Крім того, 13.07.2021 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем було укладено договір позики №2727931, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти. 29.12.2021 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №29/12-2021, відповідно до якого право вимоги за договором №2727931 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». У подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, за яким право вимоги було відступлено ТОВ «Коллект Центр». Надалі 31.01.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №31012025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором №2727931.
Також 21.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №4392001, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти. 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №29-11-102, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №4392001 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». У подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, за яким право вимоги було відступлено ТОВ «Коллект Центр». Надалі 31.01.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №31012025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №4392001.
Крім того, 19.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір №5799099, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти. 29.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №29/11-1, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №5799099 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». У подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, за яким право вимоги було відступлено ТОВ «Коллект Центр». Надалі 31.01.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №31012025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №5799099.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на день звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 96 693 грн 92 коп., яку відповідач у добровільному порядку не погасила.
На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 96 693 грн 92 коп., а також понесені судові витрати.
ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Давидчука Д.П. від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
16 лютого 2026 року розгляд справи було відкладено на 28 квітня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача.
28 квітня 2026 року розгляд справи повторно відкладено на 17 липня 2026 року у зв`язку з витребуванням доказів.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
ІV.Фактичні обставини встановлені судом.
4.1. 18.03.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №549163, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 33 750,00 грн., на умовах, визначених договором на стрко 365 днів за ставкою 25% в день.
Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язалася своєчасно повернути суму кредиту, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та виконувати інші зобов`язання, передбачені договором.
Факт укладення кредитного договору підтверджується його примірником, паспортом споживчого кредиту, анкетою-заявою позичальника, а також документами, що підтверджують перерахування кредитних коштів на платіжний засіб відповідача.
Таким чином, вказаний кредитний договір був укладений дистанційно в електронній формі із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця, шляхом прийняття відповідачем пропозиції (акцепту) та підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу №31012025 від 31.01.2025 до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за кредитним договором №549163 від 18.03.2021, укладеним з ОСОБА_1 . Передача права вимоги підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників до зазначеного договору факторингу.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на дату звернення позивача до суду заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №549163 від 18.03.2021 становить становить 25544,54 грн, з яких:- заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 20396,21 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5148,33 грн.
4.2. 13.07.2021 між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1  в електронній формі було укладено договір позики №2727931, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти на умовах, визначених договором на суму 4850 грн на строк 20 днів за денною процентною ставкою 1,99%.
Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалася своєчасно повернути суму позики, сплачувати проценти за користування позикою та виконувати інші зобов`язання, передбачені договором.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується матеріалами справи.
Таким чином, вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано відповідачем електронним підписом із використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
29.12.2021 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №29/12-2021, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги за договором позики №2727931 від 13.07.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики №2727931 перейшло до ТОВ «Коллект Центр».
28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №2727931 від 13.07.2021.
Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу №28-08/25 від 28.08.2025 до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за договором позики №2727931, укладеним з ОСОБА_1 . Передача права вимоги підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на день звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №2727931 становить 17713,07 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4850,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12863,07 грн.
4.3. 21.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1  в електронній формі було укладено кредитний договір №4392001, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти на умовах, визначених договором.
Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язалася своєчасно повернути суму кредиту, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, комісію та виконувати інші зобов`язання, передбачені договором.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується матеріалами справи.
Таким чином, вказаний кредитний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано відповідачем електронним підписом із використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №29-11-102, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №4392001 від 21.06.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №4392001 перейшло до ТОВ «Коллект Центр».
28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №4392001 від 21.06.2021.
Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу №28-08/25 від 28.08.2025 до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за кредитним договором №4392001, укладеним з ОСОБА_1 . Передача права вимоги підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на день звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4392001 становить становить 41488,65 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4857,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 36099,65 грн.- заборгованість за комісіями - 532,00 грн.
4.4. 19.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1  в електронній формі було укладено кредитний договір №5799099, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти на умовах, визначених договором в сумі 5000 грн. на строк 30 днів, за ставкою 1,99% в день.
Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язалася своєчасно повернути суму кредиту, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також виконувати інші зобов`язання, передбачені договором.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується матеріалами справи.
Таким чином, вказаний кредитний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепту) пропозиції та підписано відповідачем електронним підписом із використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
29.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №5799099 від 19.08.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №5799099 перейшло до ТОВ «Коллект Центр».
28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №5799099 від 19.08.2021.
Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу №28-08/25 від 28.08.2025 до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за кредитним договором №5799099, укладеним з ОСОБА_1 . Передача права вимоги підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на день звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5799099 становить 11947,66 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6735,00 грн. - інфляційні збитки - 176,91 грн. - нараховані 3% річних - 35,75 грн.
V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. 
Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно пункту першого частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що 18.03.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №549163, 13.07.2021 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем – договір позики №2727931, 21.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем – кредитний договір №4392001, а 19.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та відповідачем – кредитний договір №5799099, відповідно до умов яких відповідач отримала кредитні кошти та зобов`язалася своєчасно повернути їх, сплатити проценти та інші платежі, передбачені договорами.
У подальшому права вимоги за вказаними договорами були відступлені на підставі договорів факторингу та договорів відступлення права вимоги, внаслідок чого новим кредитором за зазначеними договорами стало ТОВ «Факторинг Партнерс».
Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконала, у зв`язку з чим відповідно до наданих позивачем розрахунків утворилася заборгованість, яка становить: за кредитним договором №549163 – 25 544 грн 54 коп.; за договором позики №2727931 – 17 713 грн 07 коп.; за кредитним договором №4392001 – 41 488 грн 65 коп.; за кредитним договором №5799099 – 11 947 грн 66 коп. Загальний розмір заборгованості становить 96 693 грн 92 коп.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
VІ.Розподіл судових витрат.
Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, тобто пропорційно до задоволення позовних вимог.
Представник позивача просить стягнути з відповідача 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. ч. 1 - 6ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 137 зазначеного Кодексу, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Проте, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин четвертої, п`ятої та дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, згідно з статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Судом встановлено, що на підтвердження заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн представником позивача надано копії таких документів:
Договір про надання правової допомоги №02-07/2024, заявка про надання юридичної допомоги № 336 від 01.10.2025 року.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, та розгляд справи в спрощеному провадженні відповідно до вимог ч. 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, за відсутності відомостей про витрачений ним час на надання таких послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Відтак, суд дійшов висновку, що враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, співмірною є компенсація витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд, 
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №549163 від 18.03.2021 у розмірі 25 544 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сорок чотири) гривні 54 копійки, за договором позики №2727931 від 13.07.2021 у розмірі 17 713 (сімнадцять тисяч сімсот тринадцять) гривень 07 копійок, за кредитним договором №4392001 від 21.06.2021 у розмірі 41 488 (сорок одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 65 копійок, за кредитним договором №5799099 від 19.08.2021 у розмірі 11 947 (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 66 копійок, а всього 96 693 (дев`яносто шість тисяч шістсот дев`яносто три) гривні 92 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2422грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченомустаттею 272 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення до суду апеляційної інстанції лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Через неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четвертастатті 268 ЦПК України), а датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ятастатті 268 ЦПК України).
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Повний текуст рішення складено 22.07.2026

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК