ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА

Справа № 646/10964/25 
№ провадження 2-о/646/44/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року      місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі колегії:
головуючої судді Іщенко О. В.,
присяжних Гонського Є. В., Лашиної Н. В.,
секретар судового засідання Петренко А. О.,
учасники справи:
заявниця ОСОБА_1 ,
представник заявниці ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій учасників справи; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі
До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оголошення фізичної особи померлою.
В обґрунтування заяви зазначено, що з 18 березня 2016 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .
Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 25 січня 2018 року у справі № 615/1382/17 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».
Від зазначеного шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мають спільну дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З 26 лютого 2022 року по 15 лютого 2023 року ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із 15 лютого 2023 року і по теперішній час він перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 як безвісти відсутній.
Згідно із сповіщенням сім`ї № 021/3 від 20 березня 2023 року, отриманим від ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навідник-оператор ІНФОРМАЦІЯ_9 військової частини НОМЕР_1 зник безвісти під час бойового зіткнення з ворогом, вірний військовій присязі, виявивши мужність на північній околиці міста Бахмут Донецької області.
Бухмутським РВП ГУНП в Донецькій області 15 лютого 2023 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023221220000280 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, за фактом зникнення безвісти ОСОБА_4 .
Метою звернення із заявою про оголошення ОСОБА_4 померлим за обставин його безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України є реалізація права на проведення державної реєстрації його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану, а також оформлення спадкових прав і отримання членами сім`ї загиблого військовослужбовця належних соціальних виплат.
Ураховуючи викладене вище, заявниця просила оголосити померлим громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця, який зник безвісти поблизу міста Бахмут Донецької області під час бойового зіткнення з ворогом, в момент виконання ним обов`язків військової служби по захисту і обороні України у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України; датою смерті ОСОБА_4 уважати ІНФОРМАЦІЯ_5.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні.
27 листопада 2026 року від заінтересованої особи ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення, у яких остання просила суд, урахувавши наявні у матеріалах справи докази, задовольнити заяву ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_4 померлим; оголосити ОСОБА_4 померлим, визначивши днем його смерті день вірогідної загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_5 , а місцем смерті - місто Бахмут Донецької області.
27 листопада 2026 року від заявниці ОСОБА_1 до суду надійшла заява про уточнення вимог поданої заяви, у якій вона просила суд урахувати уточнення прохальної частини заяви, а саме: оголосити померлим громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця, який зник безвісти поблизу міста Бахмут Донецької області під час бойового зіткнення з ворогом, в момент виконання ним обов`язків військової служби по захисту і обороні України у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України; датою смерті ОСОБА_4 уважати ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місцем смерті ОСОБА_4 уважати місто Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області.
10 грудня 2025 року від заявниці ОСОБА_1 надійшло клопотання з проханням приєднати до матеріалів справи докази, а саме: копію витягу з наказу № 39 від 26 лютого 2022 року; копію наказу № 1 від 01 січня 2023 року; копію наказу № 42 від 05 лютого 2023 року; копію витягу із наказу № 57 від 19 лютого 2023 року; копію довідки № 4332 від 13 жовтня 2025 року; копію матеріалів службового розслідування № 85 від 25 березня 2023 року.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2025 року задоволено клопотання заявниці ОСОБА_1 про витребування доказів; витребувано у Бахмутського РВП ГУНП в Харківській області, Адміністрації державної прикордонної служби України, Державної міграційної служби України докази.
18 грудня 2025 року від заявниці ОСОБА_1 надійшла заява заява про уточнення процесуального статусу заявника та суб`єктного складу сторін у справі з проханням уважати, що заявником у справі № 646/10964/25 є ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 
26 грудня 2025 року на офіційну електронну адресу суду від Державної міграційної служби України надійшла інформація, що витребовувалась.
26 березня 2026 року на офіційну електронну адресу суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформація, що витребовувалась.
У судове засідання 25 червня 2026 року представник Головного управління Національної гвардії України не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Засобами системи «Електронний суд» надав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що за наявною в Головному управлінні Національної гвардії України інформацією військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти за особливих обставин ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області, інша інформація відсутня.
Представник військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином; засобами системи «Електронний суд» надав заяву з проханням розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду.
Представник Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином; засобами системи «Електронний суд» надав пояснення, у яких зазначив, що не має заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 , та просив розглянути справу без його участі на розсуд суду.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи заяви та просили її задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_3 просила заяву задовольнити.
Обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини справи; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Як встановлено з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00043523415, сформованого 09 лютого 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 18 березня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 130.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 25 січня 2018 року у справі № 615/1382/17 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований 18 березня 2016 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 130; після розірвання шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище - ОСОБА_5 .

Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мають дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 27 травня 2016 року Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Як встановлено з довідки № 4231 від 03 червня 2024 року, складеної начальником відділення кадрової роботи військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , солдат ОСОБА_4 , з 26 лютого 2022 року по 15 лютого 2023 року перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 15 лютого 2023 року по дату надання відповіді перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , як безвісно відсутній.

Згідно із довідкою № 8262, складеною 28 грудня 2023 року тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навідник-оператор ІНФОРМАЦІЯ_10, у період з 26.02.2022 по 04.07.2022, з 05.07.2022 по 10.10.2022, з 16.10.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 03.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у місті Харкові, Харківській та Донецькій областях.

Як встановлено із сповіщення сім`ї № 021/03, складеного 20 березня 2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навідник-оператор ІНФОРМАЦІЯ_9 військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти під час бойового зіткнення з ворогом, вірний військовій присязі, виявивши мужність, на північній околиці міста Бахмут Донецької області.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 № 198 від 20 лютого 2023 року призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти, зокрема, солдата ОСОБА_4 .

З висновку службового розслідування, затвердженого 25 березня 2023 року тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт від заступника командира військової частини по роботі з особовим складом про те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 під час несення служби на вогневій позиції «ІНФОРМАЦІЯ_12» 2БТГр 3броп, що розташована на північній околиці міста Бахмут Донецької області, зокрема, навідник-оператор ІНФОРМАЦІЯ_10 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , в результаті вогневого зіткнення із регулярними підрозділами збройних сил Російської Федерації, зник безвісти зі штатною зброєю. Подальше його місцезнаходження невідомо.
Згідно із витягом з наказу № 42 від 05.02.2023 був виключений з усіх видів забезпечення навідник-оператор ІНФОРМАЦІЯ_10 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 (НОМЕР_16).

Згідно із вказаним вище актом службового розслідування факт зникнення безвісти ІНФОРМАЦІЯ_5 під час бойового зіткнення зі збройними силами Російської Федерації у місті Бахмут Донецької області, зокрема, навідника-оператора ІНФОРМАЦІЯ_10 військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 запропоновано уважати підтвердженим.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 42 від 05 лютого 2023 року виключено з усіх видів забезпечення (крім фінансового) групу військовослужбовців, які безвісно відсутні за особливих обставин, з ІНФОРМАЦІЯ_5 - навідника-оператора ІНФОРМАЦІЯ_11 солдата ОСОБА_4 .

З відповіді Головного управління Національної поліції в Харківській області № 207236-2025 від 11 вересня 2025 року встановлено, що заяви та/або повідомлення від ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Харківській області та його підрозділів не надходили. В інформаційній підсистемі «Єдиний облік» ІКС ІПНП ГУНП в Харківській області відсутня будь-яка інформація щодо надходження до органів Національної поліції України звернень та повідомлень від ОСОБА_4 у період з 01 лютого 2023 року по дату надання відповіді.
15 лютого 2023 року до ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_3 щодо безвісного зникнення за особливих обставин ОСОБА_4 . 
За вказаним фактом СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12023221220000280 від 15 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України.
14 березня 2023 року процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 12023221220000280 у порядку статті 218 Кримінального процесуального кодексу України територіальну підслідність визначено за Бахмутським РВП ГУНП в Донецькій області.
Згідно із відповіддю № 1397/ЦВС від 06 вересня 2025 року, наданою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , інформація про те, чи встановлено місцезнаходження, чи є ОСОБА_4 у списках загиблих військової частини НОМЕР_1 , чи перебуває він у полоні держави-агресора до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходила.
Як убачається з відповіді керівника Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України, в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця ОСОБА_4 . Під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями, відомості про місцезнаходження ОСОБА_4 , перебування його у полоні держави-агресора не отримувались.
З наданої Управлінням з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріатом уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) Міністерства внутрішніх справ України відповіді № б/н від 07 вересня 2025 року встановлено, що управління володіє інформацією про факт безвісного зникнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що внесено відповідні відомості до реєстру. 06 липня 2023 року ОСОБА_4 набув правового статусу особи, яка зникла безвісти за особливих обставин. Достовірні відомості про встановлення місця перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його місце поховання чи місцезнаходження останків відсутні.
Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, ОСОБА_4 обліковується як особа, яка зникла (виявлена) на території бойових дій (під час воєнних дій). Його розшук здійснюється Бахмутським РВП ГУНП в Донецькій області у межах кримінального провадження № 12023221220000280 від 15 лютого 2023 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20250909-1711, сформованим 09 вересня 2025 року Міністерством внутрішніх справ України.
З відповіді Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України № 08-11/30201 від 09 вересня 2025 року встановлено, що за наявною у розпорядженні підприємства інформацією відомості про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про його перебування у полоні відсутні. Інформація від держави-агресора через Центральне агенство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до НІБ не надходила.
Як убачається з виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, наданої Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України, підтвердження про перебування ОСОБА_4 у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутнє; інформація про стан здоров`я ОСОБА_4 від держави-агресора через Центральне агенство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; підтвердження про перебування ОСОБА_4 у полоні держави-агресора з інших джерел відсутнє.
Згідно із відповіддю Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, за інформацією, яка міститься в Єдиному реєстрі засуджених та осіб, узятих під варту, а також наданою установами виконання покарань та слідчими ізоляторами ДКВС України, станом на 10 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах ДКВС України покарання не відбуває та під вартою не тримається.
Згідно із відповіддю ВП № 1 (з обслуговування залізничної станції) ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області № 201112-2025 від 09 вересня 2025 року, будь-яких звернень, зокрема, за допомогою телефонного зв`язку, де заявником, потерпілим або учасником події є ОСОБА_4 з 01 лютого 2023 року по теперішній час до відділу не надходило.
Як встановлено з відповіді ВП № 1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області № 202811-2025 від 10 вересня 2025 року, будь-які звернення до відділення поліції, де заявником, потерпілим або учасником події є ОСОБА_4 , не надходили.

З інформації, наданої Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, встановлено, що станом на 25.12.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з питань оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання в установленому законодавством порядку до територіальних підрозділів ДМС України не звертався; рішення про оформлення або відмову в оформленні документів для виїзду за кордон на постійне проживання стосовно ОСОБА_4 територіальними органами ДМС не приймались.
Як встановлено з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, інформація про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 01 січня 2023 року станом на 13:55 годину 24 грудня 2025 року в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» відсутня. Громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в Адміністрації Державної прикордонної служби України військову службу не проходив та на кадровому забезпеченні не перебував.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із частинами першою та другою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до статті 306 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Як убачається зі змісту поданої заяви, звернення ОСОБА_1 до суду обумовлене необхідністю реалізації права на здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_4 органом реєстрації актів цивільного стану, а також оформленням спадкових прав та належних соціальних виплат.
Оголошення фізичної особи померлою це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті, що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 Цивільного кодексу України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У частині першій статті 46 Цивільного кодексу України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У частині другій статті 46 Цивільного кодексу України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців».
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому, зважаючи на конкретні обставини справи, суд повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії Російської Федерації.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані РФ території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 Цивільного кодексу України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.
У частині другій статті 46 Цивільного кодексу України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія, хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. 
На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 та від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22 та від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. 
Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки викладені і у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23, провадження № 61-6323св23.
Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі № 591/11696/23 та від 18 грудня 2025 року у справі № 357/16463/24.
У постанові у справі № 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду виснує, що речення друге частини другої статті 46 Цивільного кодексу України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. 
Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд виходить із того, що оголошення фізичної особи померлою можливе лише за наявності достатніх, належних та допустимих доказів, які дають підстави для вірогідного припущення про смерть особи, а не лише факту її безвісного зникнення.
Наданими заявницею доказами підтверджується наявність у неї правового інтересу у зверненні до суду. 
Так, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, рішенням суду про розірвання шлюбу та свідоцтвом про народження дитини підтверджено, що заявниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , від якого вони мають спільну дитину. 
Незважаючи на розірвання шлюбу, оголошення ОСОБА_4 померлим безпосередньо впливає на реалізацію прав дитини та заявниці, зокрема, щодо оформлення спадкових прав і отримання передбачених законом соціальних гарантій.
Досліджені судом докази також свідчать про те, що на момент зникнення ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом під час мобілізації та безпосередньо виконував обов`язки із захисту держави в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України.
Так, згідно із довідкою військової частини № НОМЕР_4 від 03 червня 2024 року ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 26 лютого 2022 року по 15 лютого 2023 року, після чого був зарахований до розпорядження командира військової частини як безвісно відсутній.
Окрім того, довідкою військової частини № НОМЕР_5 від 28 грудня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_4 протягом визначених періодів брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, виконуючи бойові завдання на території Харківської та Донецької областей.
Із сповіщення сім`ї № 021/03 від 20 березня 2023 року убачається, що ОСОБА_4 зник безвісти під час бойового зіткнення з противником на північній околиці міста Бахмут Донецької області, залишаючись вірним військовій присязі та виконуючи покладені на нього службові обов`язки.
Такі відомості повністю узгоджуються із матеріалами службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини № 198 від 20 лютого 2023 року.
Із висновку службового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 під час несення служби на вогневій позиції «ІНФОРМАЦІЯ_12» ІНФОРМАЦІЯ_13, розташованій на північній околиці міста Бахмут Донецької області, у результаті вогневого зіткнення з регулярними підрозділами збройних сил Російської Федерації ОСОБА_4 зник безвісти зі штатною зброєю, після чого його місцезнаходження встановити не вдалося.
Суд ураховує, що службове розслідування проведене безпосередньо військовою частиною, у складі якої проходив службу ОСОБА_4 , тобто органом, який володів первинною інформацією щодо обставин виконання ним бойового завдання.
За результатами проведеного службового розслідування факт зникнення ОСОБА_4 саме ІНФОРМАЦІЯ_5 під час бойового зіткнення із підрозділами збройних сил Російської Федерації запропоновано уважати підтвердженим. 
Одночасно наказом командира військової частини № 42 від 05 лютого 2023 року ОСОБА_4 виключено з усіх видів забезпечення як військовослужбовця, який безвісно відсутній за особливих обставин, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5.
Матеріалами справи також підтверджується, що після зникнення ОСОБА_4 компетентними державними органами були вжиті всі передбачені законом заходи щодо встановлення його місця перебування - за фактом його безвісного зникнення розпочато досудове розслідування, він набув правового статусу особи, яка зникла безвісти за особливих обставин, а його розшук здійснюється у межах відповідного кримінального провадження.
Водночас, відповіді Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, Об`єднаного центру при Службі безпеки України, Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», а також відомості Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин свідчать про відсутність будь-яких достовірних даних щодо місцеперебування ОСОБА_4 , його перебування у полоні, встановлення місця поховання або місцезнаходження останків.
Окрім того, матеріали справи не містять відомостей, які могли б свідчити про перебування ОСОБА_4 в установах виконання покарань, його звернення до правоохоронних органів після зникнення, оформлення документів для виїзду за кордон чи перетинання державного кордону України. Навпаки, відповіді відповідних державних органів підтверджують відсутність таких обставин.
Отже, досліджені судом докази підтверджують, що ОСОБА_4 зник саме під час виконання бойового завдання в районі активних бойових дій, після чого протягом тривалого часу будь-яких відомостей про його місцеперебування не отримано, незважаючи на проведення службового розслідування, досудового розслідування, офіційного розшуку та перевірок усіма компетентними державними органами.
Такий комплекс доказів не лише підтверджує факт безвісного зникнення ОСОБА_4 , а й у своїй сукупності дає суду достатні підстави для вірогідного припущення про його загибель саме за обставин, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях під час захисту України.
Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для оголошення ОСОБА_4 померлим до спливу дворічного строку, передбаченого частиною другою статті 46 Цивільного кодексу України, суд зазначає таке.
Судом установлено, що ОСОБА_4 зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_5 під час бойового зіткнення зі збройними силами Російської Федерації у місті Бахмут Донецької області.
Згідно із Переліком територій, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 (в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 26 травня 2026 р. № 987), місто Бахмут Донецької області з 24 лютого 2022 року по 12 грудня 2023 року було територією активних бойових дій, а з 13 грудня 2023 року по теперішній час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.
Отже, початком перебігу спеціального строку у цій справі є 12 грудня 2023 року - день закінчення активних бойових дій у місті Бахмут Донецької області, де зник ОСОБА_4 .
Отже, мінімальний строк, передбачений частиною другою статті 46 Цивільного кодексу України (шестимісячний), сплинув 12 червня 2024 року.
Суд ураховує, що законодавче регулювання інституту оголошення фізичної особи померлою спрямоване не лише на фіксацію юридичного факту, але й на забезпечення правової визначеності, стабільності та реалізацію соціально значущих прав членів сім`ї зниклої особи. 
З огляду на триваючу збройну агресію Російської Федерації, об`єктивну неможливість проведення повного пошуку особи, а також тривалу відсутність будь-яких достовірних відомостей про ОСОБА_4 , подальше очікування нових даних не може уважатись обґрунтованим чи таким, що відповідає завданню цивільного судочинства.
Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин дає достатні та переконливі підстави для висновку про наявність передбачених законом умов для оголошення ОСОБА_4 померлим, тому, заява підлягає задоволенню.
На підставі частини сьомої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 293, 294, 315 та 319 Цивільного процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.
Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , який народився у селі Олексіївка Сумського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який зник безвісти поблизу міста Бахмут Донецької області під час бойового зіткнення з ворогом в момент виконання ним обов`язків військової служби по захисту і обороні України у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України.
Датою смерті громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , який народився у селі Олексіївка Сумського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , уважати ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Місцем смерті громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , який народився у селі Олексіївка Сумського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , уважати місто Бахмут Донецької області.

На підставі частини другої статті 308 Цивільного процесуального кодексу України після набрання законної сили рішення надіслати відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення складено 02 липня 2026 року.

Учасники справи:
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; номер телефона: НОМЕР_8 ;
Представник заявниці: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_4 ; номер телефона: НОМЕР_10 ;
Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_11 , адреса: АДРЕСА_5 ; номер телефона: НОМЕР_12 ;
ІНФОРМАЦІЯ_14, ЄДРПОУ: НОМЕР_17, місцезнаходження: АДРЕСА_7; номер телефона: НОМЕР_13 ;
Військова частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ЄДРПОУ: НОМЕР_14 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; номер телефона: НОМЕР_15 ;
Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ЄДРПОУ: 23320813, місцезнаходження: провулок Л. Гурченко, будинок 3Е, місто Харків Харківської області; номер телефона: +380577023939.

Головуюча суддя О. В. Іщенко
присяжні: Є. В. Гонський
Н. В. Лашина