ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5998/26 Справа № 209/9313/25 | | Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі:    головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів - Свистунової О.В., Пищиди М.М.
за участю секретаря – Усенко Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 25 лютого 2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2025 року позивач АТ «ПУМБ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 24.10.2019 року на підставі кредитного договору №2001435309901 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15 000 грн., який пізніше було збільшено до 48 774 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.08.2025 року складає 80 810,30 грн., з яких: 48 765,63 грн. – заборгованість за кредитом; 32 044,67 грн. – заборгованість процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Кредитний договір укладено між сторонами процесу 24.10.2019 року. Однак кредитною карткою Відповідач користувався і здійснював платежі до 31.01.2022 року, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Таким чином, строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано.(а.с.2-5).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 25 лютого 2026 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №2001435309901 від 24.10.2019 року у розмірі 80 810,30 грн., з яких: 48765,63 грн. – заборгованість за кредитом; 32044,67 грн. – заборгованість процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000, 00 грн., а всього 48 177,80 грн. (а.с.61-63). 

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, зменшивши її розмір до 37 754,44 грн. та судового збору на користь держави до 1131,75 грн., також стягнути з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в першій інстанції у розмірі 5 328,00 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 6 000,00 грн. (а.с.69-76).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного. 

Судом встановлено, що 24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 підписав з АТ «ПУМБ» заяву №2001435309901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, просив встановити на його поточний рахунок кредитний ліміт у розмірі 15 000,00 грн., а також своїм підписом підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення такого, яка розміщена на сайті банку, в повному обсязі з урахуванням умов надання послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО (а.с. 7). 
У Заяві на приєднання до Договору вказано, що клієнт підписанням цієї заяви підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» pumb.uа, в повному обсязі з урахуванням умов наданих усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги в тому, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписання заяви підтверджую свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах.
У розділі Заяви «Підтвердження та запевнення», зокрема зазначено, що відповідач, підписанням цієї Заяви надав підтвердження та запевнення що: він ознайомлений із ДКБО, тарифами банку та цілком згоден з ними; всі умови ДКБО відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
За умовами договору, АТ «ПУМБ» відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок у гривнях та надає кредитну картку із встановленим кредитним лімітом 15 000,00 грн, реальна річна процентна ставка складає 47,88%, платіжна дата 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту 12 місяців, зі спливом якого кредитний ліміт кожного разу продовжується на такий самий строк за відсутності заперечень будь-якої із сторін.

Також, 24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 підписав з АТ «ПУМБ» Паспорт споживчого кредиту, в якому наведена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 7зв). 
Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт.
Так, згідно пункту 4.3.6.4 частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення СМС-повідомлення на номер мобільного телефону. В СМС-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19 Розділу ІІ цього договору клієнт протягом 30 календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного СМС-повідомлення банку згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою (а.с. 9зв-15).
Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та перерахував відповідачу кредитні кошти.
Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, відповідачу за наданим кредитом неодноразово було збільшено кредитний ліміт, останній раз кредитний ліміт встановлено у розмірі 48 774,00 грн.(а.с. 17)
Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001435309901 24.10.2019 року ОСОБА_1 був визначений кредитний ліміт 15 000,00 грн. З 11.02.2020 року по 03.03.2022 року кредитний ліміт збільшувався до 48 774,00 грн. (а.с. 17).
На підставі виписки по особовому рахунку встановлено, що до 20.04.2022 року відповідач активно користувся кредитними коштами, розплачуючись в магазинах безготівково, поповнюючи свій телефонний номер, який зазначений позивачем в заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування як фінансовий номер та у відзиві на позовну заяву у реквізитах про особу (а.с. 21зв-33).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 200874932301 від 24 жовтня 2019 року, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30 травня 2025 року складає 80 810,30 грн., з яких: 48 765,63 грн. - заборгованість за кредитом; 32 044,67 грн. грн. – заборгованість за процентами (а.с. 17зв-21).

Задовольняючи позовні вимоги суд 1 інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, оскільки відповідачем було допущено порушення зобов`язань з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку. 

Із вказаним висновком суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Так, у статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частина перша статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов, які включені до заяви позичальника чи містяться в Умовах надання банківських послуг, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов та їх погодження сторонами кредитного договору, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Для вирішення спору в даній справі обов`язковим є з`ясування обставин щодо виникнення зобов`язання боржника сплатити певну суму отриманих в кредит коштів та процентів на користь іншої сторони у строк та в порядку відповідно до цивільно-правового договору.

Позовні вимоги щодо стягнення тіла кредиту, процентів та комісії Банк обґрунтовував наявністю домовленостей що малися в заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку). 

Доводи апеляційної скарги спростовуються заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №200874932301, Паспортом споживчого кредиту, який підписано відповідачем власноручно, згідно якого сторони узгодили істотні умови договору.
Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001435309901 24.10.2019 року ОСОБА_1 був визначений кредитний ліміт 15 000,00 грн. З 11.02.2020 року по 03.03.2022 року кредитний ліміт збільшувався до 28 774,00 грн.
Збільшення кредитного ліміту банком відповідає п. 4.1.5. Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого розмір кредитного ліміту визначається на розсуд Банку. Розмір кредитного ліміту повідомляється Клієнту банку шляхом SMS-повідомлення на номер телефону Клієнта. Клієнт у разі незгоди з встановленим банком кредитним лімітом ,повинен протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення звернутись до відділення банку та особисто подати заяву про свою незгоду.
Відповідачем не надано доказів, що ним подавались заяви про незгоду з розміром кредитного ліміту, встановленого банком.
Таким чином, умови кредитування узгоджено сторонами у Заяві №2001435309901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) від 24 жовтня 2019 року.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав у кредит обумовлені договорами грошові кошти, скористався наданими кредитними коштами, частково сплачував грошові кошти в рахунок погашення заборгованості, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеними договорами не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
Таким чином, між позивачем та відповідачем склалися кредитні правовідносини, у яких праву кредитодавця вимагати повернення наданих у кредит грошових коштів, кореспондує обов`язок позичальника повернути отримані у кредит кошти на умовах обумовлених укладеними між ними угодами.

Щодо доводів апеляційної скарги, незгоди з нарахуванням відсотків після спливу 30.11.2020 року, з виписки по особовому рахунку, а також із розрахунку заборгованості, що надано судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проводились операції по частковому погашенню заборгованості.
Зважаючи на те, що п.3 паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачем, передбачено, що строк кредитування 12 місяців, з пролонгацією на той же строк у разі відсутності заперечень будь-кого із сторін, стороною відповідача не надано доказів на підтвердження заперечень про пролонгацію кредитного договору після спливу 30.11.2020 року. Як зазначалось, до 20.04.2022 року відповідач активно користувався кредитними коштами.
Таким чином, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №2001435309901 від 24 жовтня 2019 року, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04 серпня 2025 року складає 80 810,30 грн., з яких: 48 765,63 грн. - заборгованість за кредитом; 32 044,67 грн. грн. – заборгованість за процентами.

А тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для такого стягнення.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, та були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким судом першої інстанції було надано обґрунтовану оцінку, а тому вони додатковому правовому аналізу не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 

Рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 25 лютого 2026 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повний текст постанови складено 23 липня 2026 року. 

Судді: