Справа №590/592/26
Провадження № 2/590/376/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2026.       Ямпільський районний суд
Сумської області
в складі: головуючого судді Сатарової О.В.
при секретарі с/з Данченко І.М.
представника позивача – адвоката Глух М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Сумської області у смт Ямпіль Сумської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 /адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /, Представник позивача: ОСОБА_2 ,
до Хутір-Михайлівської міської ради Шосткинського району Сумської області /адреса: 41220, Сумська область, Шосткинський р-он. м.Хутір-Михайлівський, вул. Європейська, 3/
про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача
10 червня 2026 року представник позивачки ОСОБА_1 — адвокат Глух М.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (сараєм, літньою кухнею, навісом, погребом, вбиральнею, огорожею), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 67,7 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., який складається з передпокою площею 13,7 кв.м., кухні площею 9,2 кв.м., ванної кімнати площею 5,8 кв.м., житлової кімнати площею 11,5 кв.м., житлової кімнати площею 19,6 кв.м. та коридору площею 7,9 кв.м.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2008 року ОСОБА_3 вселилася у зазначений житловий будинок з дозволу його власника — ОСОБА_4 , на підставі усної домовленості про подальший продаж нерухомого майна. На виконання цих домовленостей позивачка сплатила ОСОБА_4 грошові кошти за будинок та для подальшого нотаріального оформлення права власності. Після передачі майна та отримання коштів ОСОБА_4 виїхав на постійне проживання до Республіки Білорусь і більше до с. Чуйківка не повертався. Посилаючись на виписку з погосподарської книги № 01 від 02.01.2026 року, видану виконкомом Дружбівської міської ради, представник позивачки зазначив, що ОСОБА_4 помер у 2008 році, а фактичним користувачем домогосподарства з вказаного часу є ОСОБА_1 .
Позивачка вказує, що вважаючи себе правомірним володільцем майна, вона з вересня 2008 року по теперішній час безперервно, відкрито та добросовісно проживає у спірному будинку, утримує його в належному стані, обробляє земельну ділянку, а також здійснює поточний та капітальний ремонти. Крім того, з 2015 року позивачка (під колишнім прізвищем ОСОБА_5 ) офіційно є споживачем послуг АТ «Сумиобленерго» через Ямпільський центр обслуговування клієнтів ТОВ «Енера Суми» та Ямпільську дільницю філії «Шосткинський РЕМ», та самостійно сплачує кошти за використану електроенергію.
Враховуючи, що ОСОБА_1 понад сімнадцять років відкрито, добросовісно та безперервно володіє і користується вказаним нерухомим майном як власним, доглядає за ним та несе витрати на його утримання, представник позивачки вважає, що у неї виникло право власності на цей об`єкт за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України
Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін
Ухвалою судді від 19 червня 2026 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 липня 2026 року. Цією ж ухвалою відповідача було зобов`язано надати суду інформацію щодо стану спірного нерухомого майна.
16 липня 2026 року від представника позивачки — адвоката Глуха М.В. до суду надійшла заява про заміну первісного відповідача. Ухвалою суду від 16 липня 2026 року вказану заяву було задоволено та замінено неналежного відповідача — Дружбівську міську раду Шосткинського району Сумської області на належного — Хутір-Михайлівську міську раду Шосткинського району Сумської області, у зв`язку з чим підготовче засідання було відкладено.
07 серпня 2026 року від відповідача (Хутір-Михайлівської міської ради) на виконання вимог суду надійшла довідка за вих. № 02-14/4132 від 07 серпня 2026 року, згідно з якою спірний житловий будинок до категорії пошкоджених або знищених об`єктів нерухомого майна внаслідок збройної агресії та ведення бойових дій не віднесений.
Ухвалою суду від 04 вересня 2026 року підготовче провадження у даній цивільній справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 08 вересня 2026 року.
Заяви (клопотання) учасників справи та позиції сторін у судовому засіданні
Позивачка у судове засідання не з`явилася. 03 вересня 2026 року від її представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки.
У судовому засіданні представник позивачки — адвокат Глух М.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Свою позицію мотивував тим, що позивачка фактично набула право володіння домогосподарством за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з його придбанням у власника без належного юридичного оформлення, та безперервно, відкрито й добросовісно користується цим житловим будинком з 2008 року. При цьому представник зазначив, що колишній власник майна ОСОБА_4 виїхав до Республіки Білорусь, де, за неофіційними даними, згодом помер, а будь-які відомості про місце перебування його дружини чи дітей у сторони позивача відсутні. Водночас причини, які перешкодили позивачці оформити право власності на спірний будинок у встановленому законом порядку за життя власника, представник обґрунтувати не зміг.
Відповідач — Хутір-Михайлівська міська рада Шосткинського району Сумської області — відзиву на позовну заяву не подав. Проте від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, у якій Хутір-Михайлівська міська рада зазначила про повне визнання позовних вимог.
Розглянувши вказану заяву, суд не прийняв визнання позову відповідачем — Хутір-Михайлівською міською радою Шосткинського району Сумської області, оскільки такі дії суперечать вимогам закону (ч. 4 ст. 206 ЦПК України) та можуть порушувати охоронювані законом права чи інтереси третіх осіб (можливих спадкоємців померлого власника). Про неприйняття визнання позову судом постановлено протокольну ухвалу від 04 вересня 2026 року та ухвалено продовжити розгляд справи в загальному порядку.
Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін.
Суд, заслухавши представника позивача, оголосивши заяви та дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, а також за змістом  ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Судом досліджено письмові докази, наявні в матеріалах справи, та встановлено наступні обставини:
Відповідно до Відповіді № 3020442 від 13 липня 2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28 квітня 2025 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Водночас, згідно з Довідкою № 282, виданою 24 грудня 2025 року виконавчим комітетом Дружбівської міської ради Шосткинського району Сумської області, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає з 2008 року за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з Випискою з погосподарської книги, виданою виконавчим комітетом Дружбівської міської ради Шосткинського району Сумської області на підставі даних Погосподарської книги № 03, сторінка № 48 за 1986–1990 роки (об`єкт погосподарського обліку № 208), користувачем домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також у вказаній виписці зазначено, що після смерті ОСОБА_4 , громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2008 року користується вказаним житловим будинком 1967 року побудови, надвірними спорудами та земельною ділянкою за цією ж адресою.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 01 березня 2021 року було укладено шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 06. Прізвища після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини: ОСОБА_8 .
Згідно з Довідкою № 37/986, виданою 19 грудня 2025 року Ямпільським центром обслуговування клієнтів ТОВ «ЕНЕРА СУМИ», ОСОБА_7 за особовим рахунком № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01 січня 2019 року по 30 листопада 2025 року сплачено кошти за використану електричну енергію в розмірі 25 873 гривні 97 копійок.
Згідно з Довідкою № 66-21/6027, виданою 19 грудня 2025 року Ямпільською дільницею філії «ШОСТКИНСЬКИЙ РЕМ», ОСОБА_7 (особовий рахунок № НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_2 , з 20 квітня 2015 року по теперішній час є споживачем АТ «Сумиобленерго», а з 01 січня 2019 року приєдналася до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Відповідно до Звіту про оцінку нерухомого майна від 17 лютого 2026 року, ринкова вартість об`єкта оцінки — житлового будинку загальною площею 67,7 кв. м (у тому числі житловою площею 31,1 кв. м) з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , становить 75 800 гривень (без урахування ПДВ).
Згідно з Довідкою Комунального підприємства «ГЛУХІВСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» на нерухоме майно від 17 грудня 2025 року за № 09, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 зареєстрований в КП «Глухівське БТІ» за власником ОСОБА_4 (частка власності: 1) на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Чуйківської сільської ради 03 квітня 2001 року згідно з рішенням № 11 від 23 лютого 1996 року. На спірне домоволодіння в установленому порядку виготовлено Технічний паспорт.
Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права свідчить, що право власності за набувальною давністю виникає за наявності сукупності обов`язкових умов, якими є: добросовісність, відкритість, безперервність та тривалість володіння чужим майном як своїм власним. При цьому володілець має бути переконаний, що на підставі відповідних правових підстав (які згодом виявилися недійсними або дефектними) він отримав це майно у власність і володіє ним законно.
Згідно з ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди мають враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків.
У відповідності до вищенаведених норм матеріального права, ознаками володіння, необхідними для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне, відкрите та безперервне володіння, які повинні мати місце одночасно.
Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.
Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно.
При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Така правова позиція викладена у п.6 Постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» за №24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року.
Проте, як встановлено судом під час розгляду справи, законним власником спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є  ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Чуйківської сільської ради 03 квітня 2001 року згідно з рішенням № 11 від 23 лютого 1996 року.
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку втратив право власності на це нерухоме майно, або що воно було припинено на підставах, передбачених законом. Сама по собі усна домовленість про продаж будинку та передача коштів без нотаріального посвідчення договору не тягне за собою переходу права власності й не свідчить про виникнення права на набувальну давність, оскільки позивачка достеменно знала, що юридично майно їй не належить.
Крім того, посилання сторони позивача на те, що ОСОБА_4 помер у 2008 році в Республіці Білорусь, жодними матеріалами справи та документами цивільного стану не підтверджується. Судових рішень про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім або оголошення його померлим суду також надано не було.
Відсутність офіційних доказів смерті зареєстрованого власника спірного домоволодіння унеможливлює з`ясування судом факту відкриття спадщини, наявності чи відсутності заведеної спадкової справи, видачі свідоцтв про право на спадщину після його смерті, а також перешкоджає встановленню точного кола можливих зацікавлених осіб (спадкоємців), чиї права та законні інтереси можуть бути порушені у разі задоволення цього позову.
За таких встановлених судом обставин, вимоги позивачки є необґрунтованими. Факт тривалого проживання ОСОБА_1 у будинку та оплата нею рахунків за електроенергію за наявності чинного титульного власника не є достатніми підставами для позбавлення останнього права власності в порядку статті 344 ЦК України.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.
Керуючись ст. 344, 346 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:
В задоволені позову ОСОБА_1 , Представник позивача: ОСОБА_2 до Хутір-Михайлівської міської ради Шосткинського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення складено 11.09.2026.

Суддя :         О.В. Сатарова