ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2026 року | справа № 380/10291/25 м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/10291/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 від 07.04.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 від 07.04.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 15.10.2025 звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Водночас, як зауважує позивач, відповідач належним чином не розглянув його заяву про надання відстрочки та не прийняв відповідного рішення з означеного питання. Відтак, з огляду на те, що за результатами розгляду заяви про надання відстрочки, відповідачем не прийнято жодного рішення, позивач наголошує на тому, що в даному випадку має місце протиправна бездіяльність. Наведене зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою від 31.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує з огляду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 а також комісія по наданню відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 , діяла в межах чинного законодавства та згідно покладених повноважень. Оскільки Позивач при поданні заяви 07.04.2025 року (аналогічну 18.07.07.2024 року), надав копії документів, які містили не правдиву інформацію, щодо підстав на отримання відстрочки від призову по мобілізації а довідка Довідка (Додаток 9) до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» - взагалі відсутня. Крім цього позовні вимоги позивача викладені в прохальній частині позовної заяви суперечать фактичним даним та являються неправдивими, оскільки позивач просить суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути його заяву про надання відстрочки, однак така його заява від 07.04.2025 року (як і попередня від 18.07.2024 року) розглянута, за результатом чого позивачу надіслано повідомлення про розгляд, яке він сам же додав до позовної заяви. Тому не зрозуміло чому позивач просить суд зобов`язати вчинити дії які уже вчинені про сам же позивач і підтвердив (додав копію відповіді розгляду його заяви).
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
07.04.2025 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Заяву було відправлено рекомендованим листом із описом вкладення та повідомленням про вручення, з дотриманням усіх вимог щодо форми та змісту. До заяви було долучено повний пакет належним чином завірених копій документів, зокрема: паспорт громадянина України, військовий квиток, Реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКІШ), посвідчення № НОМЕР_2 , виписка з Єдиної електронної бази з питань освіти, договір зі студентом про навчання у Коледжі туризму м. Благоєвград (Республіка Болгарія), Довідка № УО 233/26.06.2024 року щодо освітнього статусу.
Листом № 4819 від 15 квітня 2025 року відповідач повідомив наступне:
«На Вашу заяву від 07.04.2025 року про надання відстрочки на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що надіслана. Вами по пошті 07.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомляє, що відповідно до п.58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від і 16.05.2024 №560 зі змінами станом на 16.01.2025 (далі Порядку), за наявності; підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального: центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово- обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). |
Враховуючи вимоги п.58 Порядку, Вам необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 та особисто подати заяву та документи, щодо права на відстрочку. При подачі заяви про відстрочку пред`явити військово-обліковий документ.
Крім цього, при перевірці надісланих Вами документів та інформації в Єдиному державному реєстрів призовників, військовозобов`язаних та резервістів,- виявлено невідповідність записів у військово-обліковому документі, згідно яких за станом здоров`я Ви рішенням ВМКЦ Західного регіону визнані обмежено придатним до військової служби у військовий час та підлягаєте повторному проходженню ВЛК».
З огляду на те, що за результатами розгляду заяви про надання відстрочки, відповідачем не прийнято жодного рішення, позивач наголошує на тому, що в даному випадку має місце протиправна бездіяльність.
Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діє на даний час.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено проведення загальної мобілізації.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації; далі Закон № 3543-XII).
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №3543-XII, мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону №3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Отже, студенти, що навчаються на дуальній формі у передвищому або професійно-технічному або вищому навчальному закладі мають право на звільнення від мобілізації при документальному підтвердженні цієї підстави.
18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560, (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Згідно з пунктом 58 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (пункт 59 Порядку № 560 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.60 Порядку № 560 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
З матеріалів справи слідує, що 15.04.2025 року позивачем була особисто подана, за його підписом, шляхом направлення до відповідача засобами поштового зв`язку (з описом вкладення) заява на ім`я голови комісії про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт дотримання позивачем процедури подання (направлення) заяви та супровідних документів до уповноваженого територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які, на думку позивача, підтверджують наявність підстав для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача відповідної заяви та документів зобов`язаний був ухвалити рішення про надання або відмову в наданні відстрочки.
Однак, матеріали справи не містять будь-якого рішення, прийнятого відповідачем за наслідком розгляду вказаної заяви.
Суд не приймає до уваги лист відповідача від 15.04.2025 року, в якому було повідомлено представника позивача, що для подання заяви на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації позивачу необхідно особисто з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому заява про надання відстрочки комісією не розглядалась.
Чинним законодавством не вимагається від військовозобов`язаних особисте прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви про надання відстрочки від призову. Поряд з цим, Порядок №560 визначає обов`язок військовозобов`язаного особисто подати таку заяву, тобто безпосередньо від свого імені.
Проте, відповідач не розглянув по суті заяву позивача від 07.04.2025 та не ухвалив рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Доказів зворотного відповідачем до суду не надано. 
Лист відповідача від 15.04.2025 носить інформативний характер та не свідчить про прийняття рішення по суті порушеного у заяві питання. Вказана відповідь також не тягне за собою жодних юридичних наслідків, відповідно, не порушує прав, свобод та інтересів особи, а відтак, не є актом індивідуальної дії, що підлягає оскарженню.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач, надіславши засобами поштового зв`язку заяву та документи для вирішення питання про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, дотримався процедури особистого їх подання (направлення).
Заява позивача, незалежно від способу її подання, підлягала до розгляду по суті порушеного у ній питання (клопотання).
Отримавши таку заяву з додатками, комісія, до компетенції якої належить вирішення питання щодо надання відстрочки, після отримання цієї заяви повинна була прийняти відповідне рішення за наслідком її розгляду по суті щодо надання відстрочки або відмови у наданні відстрочки.
Відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
За таких обставин, коли заява позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідачем по суті не розглядалася, позаяк відсутнє належним чином оформлене рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивована відмова в наданні такої відстрочки, то відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді заяви по суті та не прийнятті рішення.
Оцінюючи твердження відповідача про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 прийняла рішення про відмову у наданні відстрочки ОСОБА_1 (із посиланням на протокол засідання комісії від 08.08.2024 року № 12 та направлення повідомлення № 4819 від 15.04.2025 року / вих. № 8848 від 08.08.2024 року), суд зазначає таке.
З матеріалів справи встановлено, що Позивач звернувся до відповідача із новою заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 07.04.2025.
Суд підкреслює, що предметом оскарження у цій справі є дії та бездіяльність відповідача щодо розгляду саме заяви позивача від 07.04.2025.
Водночас відповідач, обґрунтовуючи правомірність своїх дій, фактично посилається на обставини та рішення, прийняті за результатами розгляду попереднього звернення позивача від 18.07.2024 (протокол засідання комісії № 12 від 08.08.2024 року).
Відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року (далі — Порядок № 560), кожне звернення особи із заявою про надання відстрочки від призову ініціює окрему адміністративну процедуру. За результатами розгляду кожної конкретної заяви комісія зобов`язана прийняти індивідуальне рішення — про надання або про відмову у наданні відстрочки, яке оформлюється протоколом, а заявнику направляється повідомлення встановленого зразка.
Проте відповідачем не надано суду жодних доказів (протоколу засідання комісії, рішення чи повідомлення), які б свідчили про розгляд Комісією заяви ОСОБА_1 саме від 07.04.2025 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 15.04.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти відповідне рішення за наслідком такого розгляду.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наведене, відповідно до вимог статті 139 КАС України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,- задоволити повністю. 
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.04.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.04.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211,20 грн, судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 

Суддя | Гавдик Зіновій Володимирович