Справа № 489/4775/26 
Номер провадження 2-а/489/56/26 

Рішення 
Іменем України

25 серпня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення
встановив
Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.10.2025р о 18 год. 33хв. за адресою М-03, км 81+000 Київська область відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу – MAN TGX 24.440 ДНЗ НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,125% (3,65 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Постановою відповідача від 22.10.2025 року серії АВ № 00008556 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу розмірі 8500 грн. Позивач не погоджується з позицією відповідача, та вважає, що оскаржувана Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512. 
Ідентифікація напівпричіпу дала б змогу інспектору встановити, що автомобіль «MAN TGХ 24.440» є контейнеровозом, що згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху допускає рух такого транспортного засобу з фактичною масою до 44 тон (44000 кг). Належність напівпричіпу марки LAG, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до типу контейнеровоз підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів, серії СТО № 198637 від 25.08.2023 року. Разом з тим, такі відомості в оскаржуваній Постанові не зазначені. Також уповноважена посадова особа відповідно до вимог п.17 Порядку повинна була вказати в оскаржуваній постанові нормативні вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. За змістом вказаної норми, нормативні габаритно-вагові параметри в кожному окремому випадку залежать від типу транспортного засобу (контейнеровоз чи інший) та ділянки дороги. Відповідно до фотозображення із копії інформаційного файлу, використаного старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті під час розгляду справи про правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі 17.10.2025 року, о 19.44 на автодорозі М-03 км 81+000, Київська область, область на автоматичному зважувальному комплексі WIM 3,3 зафіксовано проїзд транспортного засобу марки «MAN TGХ 24.440» - спеціалізований вантажний сідловий тягач, ДНЗ НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричіпом-контейнеровозом марки LAG, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та причепу, належних позивачу вбачається, що тип причепу - спеціалізований напівпричіп - спеціалізований н/пр-контейнеровоз, отже, згідно п. 22.5 ПДР допустима загальна допустима вага перевезення для контейнеровозів 44 000 кг, а тому розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних.
З цих підстав позивач просив суд скасувати Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 22.10.2025 року серії АВ № 00008556.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник відповідача надав суду відзив. У відзиві вказав, що зміст постанови АВ№00008556 віл 22.10.2025 відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами). Зокрема, постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги. Із матеріалів, долучених до відзиву, вбачається, що порушення стосуються саме нормативних вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм. Вказані відомості містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно- вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем, які використовувались Відповідачем при розгляді справи про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності. За даними фотофіксації спеціалізований сідловий тягач на платформі для контейнерів перевозив не контейнер. Отже, якщо в реєстраційних документах транспортного засобу вказано «контейнеровоз», він є типу причепа або напівпричепа для перевезення контейнерів по автомобільним дорогам, то лише при використанні такого транспортного засобу як засобу спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій – контейнерів, допускається навантаження, передбачене п. 22.5 ПДР. У даній справі позивачем не надано доказів використання спеціального колісного транспортного засобу контейнеровоза для перевезення контейнера із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Не надано доказів відповідно до п.17.9 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» про приймання вантажів для перевезення в контейнерах за наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору. Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів. Таким чином Позивач здійснював вантажні перевезення контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації, тому у такому разі він мав право перевозити вантаж з дотриманням 22.5 Правил дорожнього руху - не більше 40 т., адже навантаження 44 тони допускається лише у разі експлуатації контейнеровоза за його прямою спеціалізацією при перевезення контейнерів.
Дослідивши докази у справі, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.
22.10.2025 Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головнею Т.С. винесено постанову серії АВ №00008556, відповідно до якої 19.10.2025 о 18 год.33 хв. за адресою: М-03, км.81+000 Київська область, транспортний засіб MAN TGX 24.440 ДНЗ СА 1802 КВ, відповідальна оcоба - ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,125% (3,65 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. Вказане порушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу марки WIM 3.3.
Із копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що транспортний засіб MAN TGX 24.440, державний номерний знак НОМЕР_1 належать на праві власності ТОВ "НІКСПЕЦТРАНС" та є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем.
Із копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що транспортний засіб LAG, державний номерний знак НОМЕР_5 належать на праві власності ТОВ "НІКСПЕЦТРАНС" та є спеціалізованим напівпричіп н/пр. контейнеровоз. 
Листом від 29.12.2025 відповідач повідомив позивача, що за результатами повторного розгляду скарги, підстав для скасування чи перегляду спірної постанови не встановлено.
Згідно з висновком експерта №1201-34-26 по автотоварознавчому дослідженню транспортного засобу від 27.04.2026 тип досліджуваного КТЗ напівпричіп LAG-0-3-39CD р.н. НОМЕР_5 являється напівпричепом - контейнеровозом. На ньому відсутні сліди переобладнання під вузьку спеціалізацію автоцистерни або іншого спеціалізованого КТЗ крім контейнеровоза. Встановлене обладнання згідно з загальнодоступної інформації, а саме ДСТУ ISO 1496-3:2013 вважається контейнером підтипу контейнер-цистерна. Зважаючи на той факт, що дане обладнання не являється штатною складовою транспортного засобу, а є додатковим обладнанням, в залежності від суті поставленого питання, воно знаходиться в пограничній області досліджень автотоварознавчої та товарознавчої експертиз, тож для більш детальної відповіді, може потребуватись проведення товарознавчої експертизи. 
Представником відповідача до суду надані копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, відповідно до яких підсистема габаритного конролю транспортних засобів WIM3, за результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ТР засобів вимірювальної техніки. Згідно з копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, відповідно до яких прилад автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі (WIM) відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010.
Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. 
Відповідно до п. 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: зовнішніх габаритів: за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 “Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами” (далі - Правила). 
Згідно з п.п. 3, 4 Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
В ч. 4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі – Порядок №1174), в п.17 якого зазначено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
З системного аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що виконання державного контролю за безпекою на автомобільному транспорті може здійснюватись, зокрема, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексу технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількість осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. В подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання, фотографії транспортного засобу тощо. Система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів - у відповідності до чинного законодавства.
Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач вказує на той факт, що при винесенні оскаржуваної постанови, не було враховано, що MAN TGX 24.440, державний номерний знак НОМЕР_1  є контейнеровозом, а відповідно фактична гранична вага становить 44 т. а не 40 т.
В судовому засіданні встановлено, що в якості даних транспортного засобу, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, у постанові від 22.10.2025 року зазначено: «MAN TGX 24.440 ДНЗ СА 1802 КВ».
Відповідно до фотозображення із копії інформаційного файлу, використаного головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті під час розгляду справи про правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі та винесення постанови від 22.10.2025 серії АВ №00008556, 19.10.2025 о 18 год.33 хв. за адресою: М-03, км.81+000 Київська область на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано проїзд транспортного засобу марки MAN TGX 24.440 ДНЗ НОМЕР_1 .
Судом встановлено, що оскаржувана постанова не містять даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача.
Разом з тим, відповідно до Додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція № 512), встановлено вимоги щодо зазначення марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу).
Згідно з абзацом 5 пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (далі - Порядок №1174) метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб).
З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові у справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП.
Як зазначив в позовній заяві позивач та відповідно до фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу, вказаних в оскаржуваній постанові у розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення»: кількість вісей 6, спарені колеса 3 вісі. 
Надані відповідачем до матеріалів справи метадані, на підставі яких сформовано оскаржену в цій справі постанову, містять найменування засобу вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр); найменування автомобільної дороги загального користування; дані про максимальне дозволене навантаження на вісь.
Як встановлено судом, транспортний засіб LAG, державний номерний знак НОМЕР_5 є спеціалізованим напівпричіп н/пр. контейнеровоз. 
Водночас, у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997р. за №363 (надалі - Наказ №363), дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів.
Також, Наказом №363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).
Відповідно до п.17.1 - 17.5 Наказу №363, універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.
Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.
Окремі вантажні місця, які подаються для перевезення в контейнері, мають бути масою не більше 80 кг.
Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.
Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб. м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.
Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.
Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб. м).
Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.
Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме з фотознімків доданих до оскаржуваної постанови, встановлено, що вказаний у постанові сідловий тягач з напівпричепами перевозив цистерну. Вказаний предмет не містив ознак контейнеровоза.
При цьому, позивачем до матеріалів справи не долучено належних доказів, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнері згідно з їх призначенням.
Відтак перевезення вантажу не є контейнерним перевезенням в розумінні положень чинного законодавства.
Матеріали справи не містять доказів здійснення позивачем вантажного перевезення саме контейнером, ідентифікації такого контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером саме в момент контрольно - вагового взвішування, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити про контейнерні перевезення.
При визначенні максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів, як умову встановлено не просто здійснення такого перевезення контейнеровозом, а здійснення перевезення контейнеровозом саме контейнерів. З аналізу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - вказаний напівпричіп призначений для перевезення контейнерів, однак, з матеріалів фотофіксації спостерігається, що перевізник не використовував свій спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз і не перевозив вантаж у контейнері. Тому, застосування максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів як 44 000 кг не є можливим. Позивач не надав доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився саме контейнер з відповідним маркуванням та пломбуванням, відповідно до якого застосовуються норма про збільшення вагового навантаження 44 тони.
Суд приходить до висновку, що транспортний засіб рухався з порушенням вагових норм, адже в підпункті «б» пункту 22.5 ПДР України, чітко вказано, що максимальне значення фактичної маси автомобіля 44 тони передбачене саме для перевезення трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса для такого транспортного засобу має бути не більше 40 тон.
Суд критично оцінює посилання позивача на товарно-транспортну накладну, як на доказ неможливості перевантаження транспортного засобу, оскільки вказаний документ не містить інформацію про масу транспортного засобу на момент фіксації адміністративного правопорушення. Відповідно до абз.27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. за №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.
На підставі наданих суду доказів доводиться наявне перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, у зв`язку з чим оскаржувана постанова винесена правомірно, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 241, 246, 286 КАС України, суд 
вирішив
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, код ЄДРПОУ 39816845, адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним адміністративним судом. 
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В. В. Кокорєв