Справа № 152/725/26
2/152/785/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

07 серпня 2026 року          м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді – Войнаровського І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
у с т а н о в и в:
11 травня 2026 року АТ «Акцент-Банк» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 січня 2024 року у розмірі 35209,41 грн за та судові витрати.
Ухвалою суду від 18 травня 2026 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.72). 
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви вказує, що в разі неявки в судове засідання відповідача АТ «А-БАНК» не заперечує проти винесення заочного рішення судом та розглянути справу за відсутності АТ «А-БАНК» (а.с.6).
Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, однак відзив на позов не подав (а.с.74).
Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.
Судом встановлено, що 21 січня 2024 року відповідач підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання кредитних коштів.В Анкеті-Заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що розміщені за посиланням: https://a-bank.com.ua, становлять між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомлений та згодний з умовами вказаного договору. При цьому, відповідач підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.14 на звороті - 16).
Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.
Згідно з п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що у разі невиконання зобов`язань за договором клієнт зобов`язаний на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплати винагороди банку.
Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту «Кредитна картка «АТБ» відповідач ознайомився з умовами кредитування 21 січня 2024 року (а.с.17-18).
Відповідно до копії розрахунку наданого позивачем, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 35209,41 грн. (а.с.8-14).
Відповідно до копії виписки по картці відповідача, за період з 21 січня 2024 року по 08 травня 2026 року, станом на 01 травня 2026 року залишок після операції складає «-35040,25 грн» (а.с.18 на звороті-38).
Відповідно до копії довідки за лімітами за період з 21 січня 2021 року по 20 серпня 2025 року, відповідачу неодноразово було змінено кредитний ліміт, востаннє 20 серпня 2025 року кредитний ліміт було збільшено до 30300 грн (а.с.39).
Згідно з копією довідки за картами, відповідачу відкрито рахунок №НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № НОМЕР_4 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № НОМЕР_5 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № НОМЕР_6 , строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с.39 на звороті).
Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Акцент-Банк").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відтак, суд вважає, що між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов договору. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що поставив підпис в Анкеті-заяві.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Надані позивачем докази у їх сукупності дають підстави для висновку, що АТ "Акцент-Банк" виконав прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачці кредитні картки з можливим кредитним лімітом у визначеному сторонами розмірі відповідно до умов кредитного договору № б/н від 21 січня 2024 року. При цьому, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором, а саме неповернення отриманих сум кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості, і зумовило звернення АТ "Акцент-Банк" до суду із даним позовом. Доказів повернення отриманих і використаних позичальником сум, суду не надано.
Отже, ухиляючись від повернення отриманих кредитних коштів і сплати заборгованості за кредитом у вказаному розмірі, відповідач порушує зобов`язання за даним договором і права позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 
Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Отже, судом установлено факт не виконання відповідачем узятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов цього договору, повернення суми кредиту та сплати відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. 
Таким чином, позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом договором в сумі 35209,41 грн. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк»судові витрати у розмірі 2662,40 грн. 
Керуючись статтями 13, 15, 16, 509, 525, 526, 610, 611, 615, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, 
у х в а л и в:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити повнстю.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 січня 2024 року у розмірі 35209 (тридцять п`ять тисяч двісті дев`ять) гривень 41 копійку та 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок..

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський