Справа № 729/551/26
2-о/729/22/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
судді: Бойко В.І.,
присяжних Пасєчник Т.М., Прокопенко Т.О.,
за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці адвоката Фурсія С.О.,
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Ніжинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про оголошення особи померлою,
у с т а н о в и в:
Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із даною заявою, у якій просить оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Бобровицького району Чернігівської області області, військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , який загинув в районі населеного пункту Горіхове Покровського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби в районі ведення бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини.
В обґрунтування своєї заяви вказує, що відповідно до наказу командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 10.05.2025 № 92-РС її сина, солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду номера обслуги 2 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 .
Згідно Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2025 року, в результаті проведеного службового розслідування, ОСОБА_3 визнано таким, що зник безвісти 18.08.2025 року під час виконання ним бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. 
Службовим розслідуванням встановлено, що 18 серпня 2025 року в районі населеного пункту Горіхове Покровського району Донецької області в результаті обстрілу з артилерії по ВП «ТЕМП», у районі виконання бойових завдань було виявлено факт відсутності (зникнення безвісти) військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 .
25.08.2025 слідчим відділенням ВП № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за фактом безвісти зникнення ОСОБА_3 були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 1 України, а також до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Оголошення її сина, ОСОБА_3 померлим заявниці необхідно для державної реєстрації смерті в органах РАЦС та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої законодавством, яка виплачується членам сім`ї загиблого та оформлення спадщини.
04.05.2026 року від представника Міністерства оборони України до суду надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначається, що законодавець визначив можливість оголосити фізичну особу померлою лише після закінчення воєнних дій: за загальним правилом після 2 років від такої дати, а у якості винятку, з урахуванням конкретних обставин, раніше, але у будь-якому разі, не раніше 6 місяців.
Отже відлік строку, визначеного ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою має починатися з дня закінчення воєнних дій.
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який безперервно триває дотепер.
Заява у даній справі мотивована тим, що син заявниці, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , зник безвісти 18.08.2025 в районі н.п. Горіхове Покровського району Донецької області. 
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 із змінами і доповненнями, а натепер – наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376. Так, за відомостями вищезазначеного наказу, Покровська міська територіальна громада, до складу якої входить село Горіхове, Покровського району Донецької області з 23.08.2024 є територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Офіційні відомості про завершення бойових дій на зазначеній території, відсутні.
З урахуванням конкретних обставин справи, суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій». 
З огляду на обставини цієї справи, строк, визначений ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою - не розпочався, а отже, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 . Просять суд врахувати дані пояснення та прийняти законне рішення у справі.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Фурсій С.О. свої вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у заяві.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Овод А.П. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. 
Представник заінтересованої особи військової частина НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, у поданій заяві просить розглядати справу без їх участі. 
Представника заінтересованої особи Ніжинського відділу ДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішенні суду просять зазначити місце смерті фізичної особи, оскільки ці дані необхідні для заповнення актового запису про смерть.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.
Приписами ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За положеннями ст.ст. 3, 4 ЦПК України, захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до приписів ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
В судовому засідані встановлено, що факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.6).
Відповідно до довідки № 171/2320 від 05 вересня 2025 року встановлено, що солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 12.05.2025 року, з 18.08.2025 року рахується зниклим безвісти (а.с. 11). 
Згідно довідки № 173/2656 від 05.09.2025 року встановлено, що солдат ОСОБА_3 в період з 12.05.2025 по 15.05.2025, з 20.07.2025 по 20.07.2025, з 27.07.2025 по 18.08.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської фердерації проти України, перебуваючи в Харківській області, Чугуївському районі, Вовчанській міській територіальній громаді; Донецькій області, Покровському районі, Покровській міській територіальній громаді (а.с. 12).
Згідно копії сповіщення про зникнення безвісти ОСОБА_3 встановлдено, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний 27.12.2024 року на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України, який зник безвісти 18.08.2025 року внаслідок артилерійського обстрілу противника в районі виконання бойових завдань поблизу населеного пункту Горіхове Покровського району Донецької області (а.с. 10).
Службовим розслідуванням встановлено, що 18 серпня 2025 року в районі населеного пункту Горіхове Покровського району Донецької області в результаті обстрілу з артилерії по ВП «ТЕМП», у районі виконання бойових завдань було виявлено факт відсутності (зникнення безвісти) військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 (а.с. 14-20).
25.08.2025 слідчим відділенням ВП № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за фактом безвісти зникнення ОСОБА_3 були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 21).
Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник на території бойових дій (а.с. 22).
Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміну правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
У ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Звертаючись із заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим (загиблим), заявниця зазначала, що рішення суду їй необхідне для внесення відповідного запису до актових книг цивільного стану, отримання свідоцтва про смерть що надасть можливьість реалізації соціальних і правових гарантій для членів його сім`ї, передбачених законом. Спору про право з будь-якими особами з приводу вказаного факту у заявниці немає.
Оголошення особи померлою, засноване на презумпції її смерті, є юридичним фактом, що дає підставу для припущення про припинення цивільної правоздатності цієї особи.
Верховний Суд зазначає, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.
Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.
Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Ураховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявницею обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою (чоловіком), матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації своїх прав.
Відповідно до ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявницею, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Щодо заперечень Міністерства оборони України, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно Постанови КЦС ВС від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.
Відповідно до Постанови КЦС ВС від 29 січня 2020 року у cправі № 154/2135/17, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України.
Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як видно зі змісту даної норми, законодавець прямо не зобов`язує суд застосовувати правові позиції, викладені у постановах ВС, а лише зазначає про «врахування висновків щодо застосування відповідних норм права».
Так, згідно правового висновку викладеного у постанові 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 Великою Палатою Верховного Суду, шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
Даний Наказ втратив чинність 20.03.2025, проте наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Відповідно до цього Переліку, активні бойові дії у н.п. Горіхове, Покровського району Донецької області, в районі якого 18.08.2025 року під час виконання бойового завдання зник безвісти ОСОБА_3 , почались з 24.02.2022 та на даний час бойові дії не припинені.
При цьому, надані заявницею і досліджені у судовому засідання докази вказують на те, що від отриманого поранення ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Верховний Суд у постанові від 29.04.2026 року у справі №615/129/25 вказав, що у справі № 755/11021/22, формулюючи висновки, Велика Палата Верховного Суду виходила з того (див. пункт 45 постанови), що у частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій (речення перше) та з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (речення друге).
Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців використовувала телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права (див. пункти 58-61 постанови Великої Палати Верховного Суду).
У пунктах 62, 65, 66 постанови у справі №755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала: Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
У чинному ЦК України видозмінену до реалій незалежної України статтю 21 законодавець виклав у статті 46 без істотних змін, доповнивши її у частині другій реченням другим з наведенням спеціального правила із вказівкою на право суду (з урахуванням конкретних обставин) оголосити фізичну особу померлою до спливу дворічного строку, але не раніше спливу шести місяців.
Законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу.
У підсумку Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. (див. пункт 82 постанови).
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Обставини справи, яка перебувала на розгляді у Великій Палаті Верховного Суду, стосувались подій, коли ймовірна загибель фізичної особи сталась на території, де велись активні бойові дії, а після їх завершення території залишилась під контролем України.
Оскільки за встановленими у даній справі обставинами, територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця ОСОБА_3 , на момент такої події була територією активних бойових дій, а потім окупована супротивником, і у суду із надзвичайно великою вірогідністю є достатні істотні підстави вважати, що військовослужбовець ОСОБА_3 загинув, то відлік строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України, може бути здійснений у цій справі з 18.08.2025 року.
Вказаний вище висновок суду не суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду про те, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія, хоча й є наслідком воєнних дій, проте, сталася не на території ведення активних бойових дій (див. пункт 109 постанови).
Зазначене вище узгоджується із висновками Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 29 травня 2024 року у справі №127/28463/23 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти в районі населеного пункту Бахмут Донецької області), від 24 грудня 2025 року у справі №692/95/25 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти в населеному пункті Одрадівка Бахмутського району Донецької області), від 21 січня 2026 року у справі №127/11048/24 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти в районі населеного пункту Бахмут Донецької області), від 18 лютого 2026 року у справі №759/22513/24 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти в населеному пункті Олександропілля Попаснянського району Луганської області), від 04 березня 2026 року у справі №761/684/25 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти в районі населеного пункту Бахмут Донецької області), від 13 березня 2026 року в справі №352/1828/25 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти в районі с. Роботине Пологівського району Запорізької області).
Розширювальне тлумачення частини другої статті 46 ЦК України, за якого відлік строку, після спливу якого фізична особа може бути оголошена померлою, ставиться у залежність від можливості отримання підтверджень із території, що після завершення активних бойових дій набула статусу тимчасово окупованої, призводить до позбавлення заявниці передбаченого законом механізму захисту її прав, оскільки наведена норма не пов`язує перебіг відповідних строків з такими подіями.
Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою 07.04.2026 року. Таким чином, як на момент звернення ОСОБА_1 до суду з даною заявою, так і на час розгляду справи судом, сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а саме, як виснувала Велика Палата, від дня закінчення активних бойових дій на певній території.
У даній справі є підстави припускати з високим ступенем вірогідності, що військовослужбовець ОСОБА_3 , ймовірно, загинув за особливих обставин ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання обов`язків військової служби в районі ведення бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини в районі населеного пункту Горіхове Покровського району Донецької області, де на цей момент знаходився військовослужбовець ОСОБА_3 під час захисту Батьківщини та виконання бойового завдання й забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. 
З огляду на зазначене та за таких обставин, суд доходить висновку про можливість оголошення ОСОБА_3 померлим до спливу строків вказаних у ч. 2 ст. 46 ЦК України, оскільки таке, на думку суду, забезпечить правову справедливість та правомірні інтереси заявниці.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 , померлим (загиблим) під час виконання військового обов`язку по захисту держави України.
З урахуванням конкретних обставин справи та досліджених матеріалів справи, суд вважає можливим встановити день вірогідної смерті ОСОБА_3 та оголосити його померлим з ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі ст. 46 ЦК України, ст.ст.10, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Ніжинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про оголошення особи померлою.
Оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Бобровицького району Чернігівської області, військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , який загинув в районі населеного пункту Горіхове Покровського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби в районі ведення бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Датою смерті (загибелі) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.  Сторони по справі:
Заявниця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Заінтересована особа 1 - Ніжинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 35057259, адреса: 16600, м. Ніжин, Чернігівська область, вул. Гоголя, буд. 6. 
Заінтересована особа 2 - Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ 00034022, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітряних Сил, буд. 6.
Заінтересована особа 3 - Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа 4 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя В.І. Бойко  

Присяжні Т.М. Пасєчник

Т.О. Прокопенко