ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року | Справа №160/4338/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

24.02.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо незарахування страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження служби з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025, протягом яких він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 періоди проходження служби з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025, протягом яких він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці у порядку пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.02.1992;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних основних та додаткових відпусток сум додаткової та одноразової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних основних та додаткових відпусток, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової та одноразової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у період з 04.06.2025 по 15.09.2025 на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з отриманням тяжкої травми, пов`язаною із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду 100 000 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в період з 04.06.2025 по 15.09.2025, на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з отриманням тяжкої травми, пов`язаною із захистом Батьківщини;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі одноразової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 розділу XXXVII порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам передбачений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, постановою за період з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025 сумарною кількістю 52 дні, протягом якого позивач брав участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 розділу XXXVII порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам передбачений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, за період з 20.02.2025 по 28.02.2025 з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025 сумарною кількістю 52 дні.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу та був звільнений з лав ЗСУ 24.10.2025 (виключений зі списків особового складу 28.10.2025). Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо неповного та невірного нарахування йому вислуги років, а також неправильного обчислення і виплати грошової компенсації за невикористані основні та додаткові відпустки. Крім того, оскаржується відмова у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень, передбаченої Постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168, за час стаціонарного лікування та реабілітації у зв`язку з пораненням (травмою) у період з 04.06.2025 по 15.09.2025. Також позивач вимагає виплати одноразової винагороди у розмірі 70 000 гривень за сумарно 52 дні безпосередньої участі в бойових діях та здійсненні заходів з оборони України, а саме у періоди: з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025 та з 01.06.2025 по 02.06.2025. Зазначені обставини підтверджуються довідкою ВЛК про тяжку травму, пов`язану із захистом Батьківщини внаслідок бойових дій 02.06.2025 поблизу м. Покровськ. У задоволенні цих вимог відповідачем було безпідставно відмовлено листом №2507/1836 від 02.02.2026. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 30.03.2026, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано докази по справі. 
18.03.2026 на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 представник відповідача надав суду доказі по справі.
01.04.2026 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи наступним. 
Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 стосовно невключення додаткової та одноразової винагороди за Постановою КМУ №168 до розрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпусток відповідач зазначає, що позивач у 2025 році вже перебував у щорічній відпустці тривалістю 15 діб за період з 16.09.2025 по 30.09.2025. На момент виключення зі списків особового складу у позивача невикористаними залишалися щорічна відпустка за 2024 рік – 10 діб, за 2025 рік – 15 діб, а також додаткова відпустка учасника бойових дій за 2025 рік – 14 діб. За ці дні позивачу нараховано та виплачено грошову компенсацію при звільненні, що підтверджується інформаційною довідкою від 31.03.2026 №7/6235.
Щодо вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за період стаціонарного лікування та реабілітації з 04.06.2025 по 15.09.2025 відповідач вказує на часткове виконання таких виплат. Позивач перебував на стаціонарному та реабілітаційному лікуванні після поранення у періоди з 02.06.2025 по 09.06.2025, з 09.06.2025 по 30.06.2025 та з 05.07.2025 по 09.07.2025. За вказані періоди виплата у розмірі 100 000 гривень пропорційно часу перебування на лікуванні вже здійснена. Водночас подальше лікування у періоди 21.07.2025–25.07.2025 та 25.08.2025–15.09.2025 стосувалося загального захворювання, а з 26.07.2025 по 24.08.2025 позивач перебував у відпустці у зв`язку з хворобою на підставі довідки ВЛК від 24.07.2025. Відповідно до позиції відповідача, вимоги Постанови КМУ №168 на ці періоди не поширюються.
Щодо вимог про виплату одноразової винагороди у розмірі 70 000 гривень за сумарно 52 дні участі в бойових діях у періоди з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025 та з 01.06.2025 по 02.06.2025 відповідач заперечує через відсутність передбачених законодавством підстав. Відповідач зазначає, що обов`язковою умовою для нарахування такої винагороди є виконання завдань на лінії бойового зіткнення у складі підрозділів першого ешелону оборони або наступу до ротного опорного пункту включно, чого, на думку представника військової частини, позивач у спірні періоди не здійснював.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 був призваний на війську службу під час мобілізації на особливий період 04.08.2024 та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданого 30.05.2026. 
02.06.2025 позивач отримав вибухову травму при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини.
За відомостями довідки Військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2025 №161/3446 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), ОСОБА_1 02.06.2025 одержав вибухову травму, акубаротравму без пошкодження барабанної перетинки, цефалгічний синдром тинітус, забій грудного відділу хребта. За обставин: При безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , внаслідок розриву артилерійського снаряду противника. Перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_4 від 26.06.2025 року № 3698-ОД.
Матеріали справи містять виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , згідно яких останній перебував на стаціонарному лікуванні через отримання травми (02.06.2025), пов`язаної із захистом Батьківщини, з діагнозом, зокрема забою грудного відділу хребта, ЗЧМТ, акубаротравма у періоди:
з 04.06.2025 по 09.06.2025 (виписка № 8643, потребує реабілітаційного лікування в санаторно-реабілітаційному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 »),
з 09.06.2025 по 30.06.2025 (виписка № 1735, виписаний з незначним покращенням до військової частини під нагляд лікаря),
з 05.07.2025 по 08.07.2025 (виписка №б/н від 08.07.2025);
з 21.07.2025 по 24.07.2025 (виписка №28413, діагноз D18.08 тотальна агресивна гемангіома Th9 хребця, операція 23.07.2025, черезшкірна вертебробластика тіла Th9 хребця);
з 25.08.2025 по 15.09.2025 (виписка №2604, виписаний до військової частини під нагляд лікаря).
Суд зауважує, що період лікування позивача у стаціонарі згідно виписки №3904 з 01.10.2024 по 04.10.2024 не стосуються лікування травми (02.06.2025), пов`язаної із захистом Батьківщини, зокрема діагнозів забою грудного відділу хребта, ЗЧМТ, акубаротравма.
За відомостями витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2025 № 213 ОСОБА_1 у період з 26.07.2025 по 24.08.2025 надано відпустку після лікування терміном на 30 діб, додатково надано 2 дні на дорогу до місця проведення відпустки та у зворотному напрямку.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.09.2025 №268 ОСОБА_1 у період з 16.09.2025 по 30.09.2025 перебував у щорічній основній відпустці; додатково надано 2 дні на дорогу до місця проведення відпустки та у зворотному напрямку.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 17.10.2025 №2025-1017-1648-2647-0, додатковою позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_5 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та постановлено діагноз:
Т06.1, Т70.0 Наслідки вибухової травми (02.06.2025) закритої вогнепальної хребетної травми, забою грудного відділу хребта, лікованої оперовано (23.07.2025) черезшкірна вертебропластика тіла Th9 хребця, у вигляді протрузій міжхребцевих дисків Th7-Th8, L4-S1 з гемангіомами тіла Th5, Th10, Th9, L3 хребців, стійкого больового та м`язево-тонічного синдромів, з помірним порушенням функції хребта; акубаротравматичного ураження обох вух, без порушення цілісності барабанних перетинок, у вигляді тінітусу. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, та за ступенем тяжкості згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370, відноситься до тяжких;
M54.14; N45.9 Хронічна вертебрагенна радикулопатія із больовим та м`язево-тонічним синдромами, з незначним порушенням функції. Віддалені наслідки операції (02.10.2024) видалення кісти додатку правого яєчка, у вигляді зміцнілих рубців, без порушення функції. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
При медичному огляді, за наслідком якого складено вказану довідку ВЛК від 17.10.2025 №2025-1017-1648-2647-0, враховано довідку Військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2025 №161/3446 про обставини травми, та на підставі статті 64б, 23в, 68в графи II Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; та непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, Десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2025 №8683, ОСОБА_1 дійсно в період з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 01.06.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області Покровському районі Покровській міській територіальній громаді. Підстава: Журнал бойових дій військової частини НОМЕР_1 №24т від 03.12.2024; №34т від 15.02.2025; №144т від 30.05.2025; №111т від 29.04.2025; №121т від 09.05.2025; №132т від 19.05.2025.
Також, Військовою частиною НОМЕР_1 надано суду копію довідки від 26.02.2026 №843, згідно якої ОСОБА_1 дійсно в період з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 02.06.2025, з 10.10.2025 по 20.10.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області Покровському районі Покровській міській територіальній громаді. Підстава: Журнал бойових дій військової частини НОМЕР_1 №24т від 03.12.2025; №34т від 15.02.2025; №67т від 18.03.2025; №111т від 29.04.2025; №121т від 09.05.2025; №132т від 19.05.2025; №144т від 31.05.2025; №282т від 09.10.2025.
Суд зауважує, що під час дослідження та порівняння довідки військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2026 № 843 із довідкою від 31.10.2025 № 8683, виданою позивачу під час звільнення з військової служби, судом встановлено низку суперечностей та розбіжностей у хронології і змісті облікових даних.
У довідці від 26.02.2026 № 843 вказано період «з 10.10.2025 по 20.10.2025», що не відповідає матеріалам справи, оскільки відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 17.10.2025 № 2025-1017-1648-2647-0, додатковою позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_5 у цей період стосовно позивача проведено медичний огляд (17.10.2025). Зазначене виключає можливість безпосереднього перебування позивача в районах ведення бойових дій (Донецька область, Покровський район, Покровська міська територіальна громада) у вказані дні жовтня 2025 року та свідчить про недостовірність відомостей у цій частині. Ураховуючи викладене, суд критично оцінює довідку військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2026 № 843 як таку, що спростовується іншими матеріалами справи, у зв`язку з чим не бере її до уваги та ґрунтує свої висновки на довідці від 31.10.2025 № 8683. 
При цьому, оскільки матеріалами справи підтверджено факт отримання позивачем 02.06.2025 травми під час виконання завдань, суд обґрунтовано вважає саме цю дату останнім днем безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, після чого розпочався тривалий період його стаціонарного лікування та реабілітації.
Як вбачається з матеріалів відзиву та долучених доказів, ОСОБА_1 призначено до виплати додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн:
за періоди з 01.02.2025 по 19.02.2025 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 №1656-АГД, 
за періоди з 21.03.2025 по 31.03.2025 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2025 №2233-АГД, 
за періоди з 01.05.2025 по 10.05.2025, з 11.05.2025 по 20.05.2025, з 21.05.2025 по 31.05.2025 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2025 №3271-АГД, 
за періоди з 01.06.2025 по 01.06.2025 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2025 №3812-АГД;
за періоди з 05.07.2025 по 09.07.2025 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2025 №4026-АГД.
Разом з цим, серед додатків до відзиву наявний Перелік особового складу військової частини НОМЕР_1 (додаток 11 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2025 №3812-АГД), згідно якого ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні та набув право на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн за періоди: «02.06.2025-04.06.2025, 04.06.2025-09.06.2025, 04.06.2025-04.06.2025, 09.06.2025-30.06.2025», зазначено примітку: наказ №3698-ОД від 26.06.2025, довідка №161/3446 від 28.06.2025. 
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.10.2025 №312, молодшого сержанта за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2025 №279-РС з військової служби у запас за станом здоров`я, у зв`язку з інвалідністю ІІІ групи, наказано вважати таким, що з 28.10.2025 справи та посаду здав та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно вказаного наказу від 28.10.2025 №312, вислуга років позивача у Збройних Силах станом на 28 жовтня 2025 року: календарна - 01 рік 02 місяці 19 днів; пільгова - 00 років 00 місяців 00 днів; загальна 01 рік 02 місяці 19 днів. Щорічна основна відпустка за 2024 рік не надавалась, виплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку 10 діб. Щорічна основна відпустка за 2025 рік надавалась терміном 15 діб, виплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку 15 діб. Додаткова відпустка, як учасника бойових дій, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2025 рік не надавалась, виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку 14 діб. Грошову допомогу на оздоровлення за 2025 рік отримав. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» №260 від 07 червня 2018 року, отримав. 
Також, наказом від 28.10.2025 №312 призначено виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 вересня 2014 року №460 (зі змінами) в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше як 25 відсотків місячного грошового забезпечення, в період з 10 серпня 2024 року по 28 жовтня 2025 року.
Не погоджуючись із нарахованим грошовим забезпеченням, позивач звернувся із відповідною заявою від 31.01.2026. У відповідь Військова частина НОМЕР_1 листом від 02.02.2026 №2507/1836 повідомила про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення.
Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою. 
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частиною першою статті 1 Закону №2262-ХІІ встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до статті 2 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
За приписами статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 17.07.1992 прийнято Постанову №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" від 17.07.1992 (далі - Постанова №393) пунктом 1 (у редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби) якої установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.
Відповідно до п.3 Постанови №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України №Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зараховується на пільгових умовах:
1) особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, - один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
Отже, відповідно до пп. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці за безпосередню участь у бойових діях (заходах) під час дії воєнного стану.
Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.10.2025 №312, яким виключено позивача зі списків особового складу частини у зв`язку зі звільненням, вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах станом на 28 жовтня 2025 року становить:
календарна - 01 рік 02 місяці 19 днів; пільгова - 00 років 00 місяців 00 днів; загальна 01 рік 02 місяці 19 днів.
Разом з цим, згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2025 №8683, ОСОБА_1 дійсно в період з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 01.06.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області Покровському районі Покровській міській територіальній громаді. Підстава: Журнал бойових дій військової частини НОМЕР_1 №24т від 03.12.2024; №34т від 15.02.2025; №144т від 30.05.2025; №111т від 29.04.2025; №121т від 09.05.2025; №132т від 19.05.2025.
При цьому, оскільки матеріалами справи підтверджено факт отримання позивачем 02.06.2025 травми під час виконання завдань, суд обґрунтовано вважає необхідним врахувати цю дату до періоду безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Таким чином, суб`єктом владних повноважень протиправно не враховано у наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2025 №312 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу частини, що протягом періодів з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 01.06.2025 (згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2025 №8683) та 02.06.2025 (згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2025 №161/3446 про обставини травми) – позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, тому вказані періоди підлягають зарахуванню не лише до календарної та загальної вислуги років, а й до вислуги років на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.
За таких обставин суд доходить висновку, що доводи позовної заяви у цій частині знайшли своє нормативне та документальне підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про неврахування при обчисленні компенсації за невикористані дні оплачуваних основних та додаткових відпусток сум додаткової та одноразової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені та врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Згідно пункту 1 статті 9 Закону 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до пунктів 1 - 3 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно пункту 1 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Нормами абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-XII передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки».
Відповідно до абзацу 7 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), окрім тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та розмірів надбавки за вислугу років також затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
У пунктах 2, 3 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджено наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану (доповнено згідно з Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44, який застосовується з 01 лютого 2023 року); допомоги.
Пунктом 16 розділу І Порядку № 260 передбачено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.
Пунктом 3 розділу ХХХІ Порядку №260 установлено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Відповідно до пункту 6 розділу ХХХІ Порядку № 260 розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Вирішуючи питання щодо врахування передбаченої Постановою №168 щомісячної додаткової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 року в справі № 240/32125/23 констатував, що на відміну від правил обчислення розміру допомоги для оздоровлення, пункт 6 розділу ХХХІ Порядку № 260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір відповідної компенсації.
Навпаки, за приписами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом і в постановах від 07.11.2024 у справі №240/23909/23, від 19.12.2024 у справі №580/3483/24 та від 10.04.2025 у справі №380/10576/23, від 10.09.2025 у справі № 240/2400/24.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Поряд з цим, і доказів того, що до розрахунку грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток позивачу включалась додаткова грошова допомога, передбачена Постановою №168, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.
З огляду на вищевикладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд доходить висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення позивача сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток.
Щодо позовних вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у період з 04.06.2025 по 15.09.2025 на стаціонарному лікуванні, суд зазначає наступне.
Як вище зазначено судом, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII). 
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 за №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі – Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260).
Відповідно до п.2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: 
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);
накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;
накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;
накази про присвоєння військових звань;
грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
На виконання названих указів Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічні положення передбачає також Порядок №260.
Так, пунктами 10-12 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн пропорційно за час перебування останнього на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням за період з 04.06.2025 по 15.09.2025.
Аналіз викладених вище норм свідчить, що військовослужбовцям Збройних Сил, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн.
Нормами Постанови №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000,00 гривень винагорода.
Виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100 000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100 000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100 000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.
Як вже вказано вище, пункт 12 розділу XXXIV Порядку № 260 визначає єдину документальну підставу для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 02.06.2025 позивач отримав вибухову травму при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини.
За відомостями довідки Військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2025 №161/3446 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), ОСОБА_1 02.06.2025 одержав вибухову травму, акубаротравму без пошкодження барабанної перетинки, цефалгічний синдром тинітус, забій грудного відділу хребта. За обставин: При безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , внаслідок розриву артилерійського снаряду противника. Перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_4 від 26.06.2025 року № 3698-ОД.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що довідка Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.06.2025 №161/3446 є єдиною і достатньою підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за час стаціонарного лікування військовослужбовця та перебування останнього у відпустці у зв`язку з лікуванням.
Чинним законодавством, зокрема Порядком № 260, не передбачено право суб`єкта владних повноважень відмовляти у нарахуванні додаткової винагороди за час перебування військовослужбовця на лікуванні через непідтвердження причинно-наслідкового зв`язку травми у наступних медичних документах, за умови наявності первинної довідки про обставини травмування.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі № 440/3045/25.
Разом з цим, матеріали справи містять виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , згідно яких останній перебував на стаціонарному лікуванні через отримання травми (02.06.2025), пов`язаної із захистом Батьківщини, з діагнозом, зокрема забою грудного відділу хребта, ЗЧМТ, акубаротравма у періоди:
з 04.06.2025 по 09.06.2025 (виписка № 8643, потребує реабілітаційного лікування в санаторно-реабілітаційному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 »),
з 09.06.2025 по 30.06.2025 (виписка № 1735, виписаний з незначним покращенням до військової частини під нагляд лікаря),
з 05.07.2025 по 08.07.2025 (виписка №б/н від 08.07.2025);
з 21.07.2025 по 24.07.2025 (виписка №28413, діагноз D18.08 тотальна агресивна гемангіома Th9 хребця, операція 23.07.2025, черезшкірна вертебробластика тіла Th9 хребця);
з 25.08.2025 по 15.09.2025 (виписка №2604, виписаний до військової частини під нагляд лікаря).
Також, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2025 № 213 ОСОБА_1 у період з 26.07.2025 по 24.08.2025 надано відпустку після лікування терміном на 30 діб, додатково надано 2 дні на дорогу до місця проведення відпустки та у зворотному напрямку.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що не нарахування та невиплата ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у періоди з 04.06.2025 по 09.06.2025, з 09.06.2025 по 30.06.2025, з 05.07.2025 по 08.07.2025, з 21.07.2025 по 24.07.2025, з 25.08.2025 по 15.09.2025 - на стаціонарному лікуванні, та у період з 26.07.2025 по 24.08.2025 - у відпустці у зв`язку з лікуванням, є протиправними, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. 
Водночас, відповідно до медичної характеристики від 31.03.2026, наданої суду Військової частини НОМЕР_1 та підписаною начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 майором медичної служби, за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 проходив лікування та звертався за медичною допомогою, зокрема у період з 05.07.2025 по 09.07.2025 у лазареті медичної роти військової частини НОМЕР_1 з діагнозом «Стійкий торакалгічний больовий синдром. Масивна гемангіома Th9». 
Наданий відповідачем документ, на думку суду, підтверджує перебування позивача 09.07.2025 у лазареті медичної роти військової частини НОМЕР_1 із вказаним діагнозом, який безпосередньо стосується отриманої ним травми (02.06.2025), пов`язаної із захистом Батьківщини.
При цьому, матеріали справи не містять підтвердження перебування позивача на стаціонарному лікуванні або у відпустці у зв`язку з лікуванням за період з 10.07.2025 по 20.07.2025, отже у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відтак, підсумовуючи вищевикладене стосовно позовних вимог щодо додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково: за періоди стаціонарного лікування з 04.06.2025 по 09.06.2025, з 09.06.2025 по 30.06.2025, з 05.07.2025 по 09.07.2025 (з урахуванням даних медичної характеристики від 31.03.2026), з 21.07.2025 по 24.07.2025, з 25.08.2025 по 15.09.2025, а також за час відпустки у зв`язку з лікуванням з 26.07.2025 по 24.08.2025, оскільки факт перебування на лікуванні та у відпустці у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, належним чином підтверджений матеріалами справи; водночас за проміжок часу з 10.07.2025 по 20.07.2025 позовні вимоги задоволенню не підлягають через відсутність документальних підтверджень перебування позивача на стаціонарному лікуванні або у відпустці у зв`язку з лікуванням.
Щодо позовних вимог про одноразову винагороду в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», суд зазначає наступне.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 168, пунктом 1-1 якої установлено, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), членам груп протиповітряної оборони, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань;
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1-2 Постанови № 168, виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за №745/32197 (далі - Порядок №260).
Пунктом 4 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає зокрема інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до п. 8 р. І Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.
Наказом Міністерства оборони України від 21 травня 2024 року №339 Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 травня 2024 року за №746/42091, Порядок №260 доповнено новим розділом ХХХVІІ Особливості виплати одноразової винагороди на період дії воєнного стану, який застосовується з 01 квітня 2024 року.
Згідно п.1 та 2 розділу ХХХVІІ Порядку №260 встановлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань:
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно;
на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України;
на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій;
на території противника.
Підтвердження виконання бойових (спеціальних) завдань здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій або бойове донесення;
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про виконання бойових (спеціальних) завдань кожним військовослужбовцем (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) в умовах, визначених пунктом 1 цього розділу.
Інформацію про кількість днів виконання бойових (спеціальних) завдань у минулому місяці відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців, до 05 числа поточного місяця в установленому законодавством порядку.
Військовослужбовцям, які вибувають до нового місця служби (навчання) з виключенням зі списків особового складу частини та мають менше 30 днів виконання бойових (спеціальних) завдань в умовах, визначених пунктом 1 цього розділу, за які виплата одноразової винагороди не здійснювалась, інформація про такі дні зазначається у наказі командира військової частини (установи, організації).
Отже Порядком №260 встановлено які документи є підтвердженням здійснення бойових завдань та визначені території їх виконання.
Крім того, відповідно до положень Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 дані участі військовослужбовців у бойових діях або заходах відображають щоденно у Відомості обліку днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах. Відомість обліку днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах підписується особою, відповідальною за облік особового складу батальйону (дивізіону), а також командиром батальйону (дивізіону), та направляється до штабу військової частини до 3 числа нового місяця. Облік сумарно обчислених днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється особою відповідальною за облік особового складу військової частини за місцем їх штатної служби. Відомість обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям підписується особою, відповідальною за облік особового складу, а також начальником штабу військової частини, а за відсутністю штатної посади начальника штабу - командиром (начальником) військової частини та обліковується в нетаємному діловодстві військової частини, зберігається протягом одного року після проведення аудиту використання коштів за фондом грошового забезпечення.
Суд зазначає, що ключовим правовим питанням, щодо якого виник спір у цій частині вимог, є наявність підстав для виплати позивачу, як військовослужбовцю одноразової винагороди, передбаченої пунктом 1-1 Постанови № 168, у розмірі 70 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за спірний період.
Аналізуючи наведене нормативне регулювання, суд доходить висновку, що визначальним юридичним фактом для виникнення у військовослужбовця права на відповідну одноразову винагороду є фактичне виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань у передбачених п.1 розділу ХХХVІІ Порядку №260 умовах та наявність документального підтвердження такого виконання. При цьому п.2 розділу ХХХVІІ Порядку №260 не може тлумачитися як такий, що встановлює рапорт командира підрозділу єдиним і виключним доказом участі військовослужбовця у бойових діях або виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2025 №8683 ОСОБА_1 дійсно в період з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 01.06.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області Покровському районі Покровській міській територіальній громаді. 
Довідка видана на підставі таких документів: Журнал бойових дій військової частини НОМЕР_1 №24т від 03.12.2024; №34т від 15.02.2025; №144т від 30.05.2025; №111т від 29.04.2025; №121т від 09.05.2025; №132т від 19.05.2025.
Також, військовою частиною надано суду додатки до наказів військової частини НОМЕР_1 , згідно яких ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях або здійснювали заходи, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, та набув права на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн 00 коп, при цьому:
додаток до наказу від 07.07.2025 № 3812-АГД за період з 01.06.2025 по 01.06.2025 містить примітку «БР №5194 від 30.05 ЖБД № 144Т» та підставу, де зазначено: Бойове розпорядження ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " щодо включення в/ч НОМЕР_1 до складу ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " №313/1908/13986т від 04.12.2024; бойові накази (бойові розпорядження), видані командиром військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2024 року № 1003 та від 31.12.2024 року та №493/116№ 1768; журнали бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2025 №82т - 30.04.2025 №112т, 01.04.2025 №742/60 - 16.04.2025 №742/75, 01.04.2025 №139 - 30.04.2025 №168, №845дск від 02.03.2025, 01.04.2025 №730/моб/дск/401 - 30.04.2025 №730/моб/дск/429, 01.04.25 №858/1сб/дск/32 -30.04.25 №858/1сб/дск/61, 17.04.2025 №742/77 - 30.04.2025 №742/90; рапорт командира радіоелектронної та кіберборотьби військової частини НОМЕР_1 № 12406 від 07.07.2025р.;
додаток до наказу від 07.06.2025 № 3271-АГД за періоди з 01.05.2025 по 10.05.2025 (примітка: БР №4277 від 29.04 ЖБД № 111Т), з 11.05.2025 по 20.05.2025 (примітка: БР №4565 від 09.05 ЖБД № 121Т), з 21.05.2025 по 31.05.2025 (примітка: БР №4845 від 19.05 ЖБД № 132Т), складений на підставі: Бойове розпорядження ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " щодо включення в/ч НОМЕР_1 до складу ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " №313/1908/13986т від 04.12.2024; бойові накази (бойові розпорядження), видані командиром військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2024 року № 1003 та від 31.12.2024 року та №493/116№ 1768; журнали бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2025 №82т - 30.04.2025 №112т, 01.04.2025 №742/60 - 16.04.2025 №742/75, 01.04.2025 №139 - 30.04.2025 №168, №845дск від 02.03.2025, 01.04.2025 №730/моб/дск/401 - 30.04.2025 №730/моб/дск/429, 01.04.25 №858/1сб/дск/32 -30.04.25 №858/1сб/дск/61, 17.04.2025 №742/77 - 30.04.2025 №742/90; рапорт командира радіоелектронної та кіберборотьби військової частини НОМЕР_1 №10586 від 04.06.2025р.;
додаток до наказу від 07.03.2025 № 1656-АГД за період з 20.02.2025 по 28.02.2025 містить примітку «ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_3 №313/1908/14261т від 09.12.2024 / БР №2426 від 17.02.2025» та підставу, де зазначено: Бойове розпорядження ОУВ щодо включення в/ч НОМЕР_1 до складу ОУВ (ОТУ) ІНФОРМАЦІЯ_4 №313/1908/13986т військ (сил) Сил оборони держави; журнали ведення бойових дій військової частини НОМЕР_1 24т від 03.12.2024, 26т від 17.12.2024, №32т від 01.01.2025, №34т від 15.02.2025, № 33т від 01.02.2025, №698дск; рапорт командира роти радіоелектронної та кіберборотьби військової частини НОМЕР_1 №5312/1 від 07.03.2025;
додаток до наказу 07.04.2025 № 2233-АГД за період з 21.03.2025 по 31.03.2025 містить примітку «ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_3 №313/1908/14261т від 09.12.2024 / БР №3218 від 18.03.2025» та підставу, де зазначено: Бойове розпорядження ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " щодо включення в/ч НОМЕР_1 до складу ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " №313/1908/13986т від 04.12.2024; бойові накази (бойові розпорядження), видані командиром військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2024 року № 1003 та від 31.12.2024 року та №493/116№ 1768; журнали бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2024 року № 24т, від 17.12.2024 року № 26т, від 01.01.2025 року №32т, від 15.02.2025 №34т, від 15.11.24 №354дск, № 494 дск від 12.12.2024, №360дск від 15.11.2024, №730дск від 01.03.2025, ЖБД № 55т від 06.03.2025, ЖБД № 794дск від 31.01.25; рапорт командира радіоелектронної та кіберборотьби військової частини НОМЕР_1 №7161 від 03.04.2025р.
Зі змісту зазначених документів судом встановлено, що позивач виконував бойові (спеціальні) завдання, брав безпосередню участь у бойових діях або здійснювали заходи, під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, перебуваючи в Донецькій області Покровському районі Покровській міській територіальній громаді. Так, відповідно до матеріалів справи та довідки Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2025 № 8683, позивач брав участь у відповідних заходах у періоди з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 01.06.2025, що сумарно становить 52 дні та перевищує необхідні 30 днів, встановлені п. 1-1 Постанови № 168. 
Встановлена обставина також підтверджується додатками до наказів військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 № 1656-АГД, від 07.04.2025 № 2233-АГД, від 07.06.2025 № 3271-АГД, від 07.07.2025 № 3812-АГД, які складені на підставі відповідних журналів бойових дій та рапортів командирів підрозділів та якими військовою частиною визнано право позивача на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Наведена обставина додатково підтверджує, що сам відповідач визнавав факт участі позивача у відповідних заходах.
При цьому, оскільки матеріалами справи підтверджено факт отримання позивачем 02.06.2025 травми під час виконання завдань, суд обґрунтовано вважає саме цю дату останнім днем безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, після чого розпочався тривалий період його стаціонарного лікування та реабілітації.
Отже, між сторонами фактично відсутній спір щодо самого факту виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у відповідних умовах, а спір виник виключно у зв`язку з необхідністю належного документального підтвердження та перерахунку відповідних виплат.
Оцінюючи зазначені обставини, суд виходить з того, що будь-які недоліки чи відсутність окремих внутрішніх службових документів (рапортів тощо) не можуть покладатися у негативні правові наслідки на позивача, оскільки позивач як військовослужбовець не є суб`єктом, уповноваженим складати, реєструвати, подавати чи контролювати проходження таких документів усередині частини. Обов`язок належного документального оформлення обліку участі військовослужбовця у бойових діях або виконанні бойових завдань покладається на відповідних посадових осіб військової частини та її структурних підрозділів.
За таких обставин суд вважає, що факт виконання позивачем бойових завдань повністю підтверджений належними та допустимими доказами, зокрема довідкою військової частини та додатками до наказів від 07.03.2025 № 1656-АГД, від 07.04.2025 № 2233-АГД, від 07.06.2025 № 3271-АГД, від 07.07.2025 № 3812-АГД, які складені на підставі відповідних журналів бойових дій та рапортів командирів підрозділів. Інше тлумачення призвело б до безпідставного обмеження права військовослужбовця на отримання встановленої державою винагороди виключно з формальних підстав, які залежать не від його поведінки, а від дій або бездіяльності посадових осіб відповідача.
Суд наголошує, що у спорах із суб`єктом владних повноважень фізична особа не має рівного з відповідачем доступу до службових документів, наказів, бойових розпоряджень, журналів, рапортів, облікових документів та внутрішньої службової інформації, яка створюється, зберігається та заадмініструється саме суб`єктом владних повноважень. Відповідач є безпосереднім розпорядником відповідної службової документації, видавником наказів, розпоряджень та інших документів, пов`язаних із проходженням служби позивачем, а тому саме на відповідача покладається обов`язок належного ведення такої документації та доведення правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.
Підводячи підсумок викладеному, суд доходить висновку про необхідність визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо незарахування страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження служби з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025, протягом яких він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці);
та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 періоди проходження служби з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025, протягом яких він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці у порядку пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.02.1992;
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних основних та додаткових відпусток сум додаткової та одноразової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних основних та додаткових відпусток, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової та одноразової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 04.06.2025 по 09.06.2025, з 09.06.2025 по 30.06.2025, з 05.07.2025 по 09.07.2025 (з урахуванням даних медичної характеристики від 31.03.2026), з 21.07.2025 по 24.07.2025, з 25.08.2025 по 15.09.2025, а також за час відпустки у зв`язку з лікуванням з 26.07.2025 по 24.08.2025;
та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду 100 000 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 04.06.2025 по 09.06.2025, з 09.06.2025 по 30.06.2025, з 05.07.2025 по 09.07.2025 (з урахуванням даних медичної характеристики від 31.03.2026), з 21.07.2025 по 24.07.2025, з 25.08.2025 по 15.09.2025, а також за час відпустки у зв`язку з лікуванням з 26.07.2025 по 24.08.2025;
визнати протиправною бездіяльність військової частини Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі одноразової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 розділу XXXVII порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам передбачений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, постановою за період з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025 сумарною кількістю 52 дні, протягом якого позивач брав участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником;
та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 розділу XXXVII порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам передбачений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, за період з 20.02.2025 по 28.02.2025 з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025 сумарною кількістю 52 дні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною першою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими в частині, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи, що позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.
Відповідно до частини четвертої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно частини п`ятої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132,139,193,241-246, 250, 251,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо незарахування страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження служби з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025, протягом яких він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці).
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 періоди проходження служби з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025, протягом яких він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці у порядку пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.02.1992.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних основних та додаткових відпусток сум додаткової та одноразової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних основних та додаткових відпусток, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової та одноразової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 04.06.2025 по 09.06.2025, з 09.06.2025 по 30.06.2025, з 05.07.2025 по 09.07.2025 (з урахуванням даних медичної характеристики від 31.03.2026), з 21.07.2025 по 24.07.2025, з 25.08.2025 по 15.09.2025, а також за час відпустки у зв`язку з лікуванням з 26.07.2025 по 24.08.2025.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду 100 000 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 04.06.2025 по 09.06.2025, з 09.06.2025 по 30.06.2025, з 05.07.2025 по 09.07.2025 (з урахуванням даних медичної характеристики від 31.03.2026), з 21.07.2025 по 24.07.2025, з 25.08.2025 по 15.09.2025, а також за час відпустки у зв`язку з лікуванням з 26.07.2025 по 24.08.2025.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі одноразової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 розділу XXXVII порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам передбачений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, постановою за період з 20.02.2025 по 28.02.2025, з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025 сумарною кількістю 52 дні, протягом якого позивач брав участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 розділу XXXVII порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам передбачений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, за період з 20.02.2025 по 28.02.2025 з 21.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 02.06.2025 сумарною кількістю 52 дні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець