КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2026 року справа №320/29051/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Приватного підприємства «АКРІЛАТ-ХІМКОНТРАКТ» (адреса 04212, місто Київ, вул. Богатирська, будинок 3Г; ЄДРПОУ 24744461) до Київської митниці (адреса 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8А; ЄДРПОУ 43997555) про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:
Зміст позовних вимог та процесуальні дії у справі.
Уповноважений представник позивача Приватного підприємства «АКРІЛАТ-ХІМКОНТРАКТ» звернулась у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом у якому просить суд:
-визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 09.05.2025 №100190/2025/000008/1.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року ухвалено адміністративний позов залишити без руху. Позивачу надано п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.
05.08.2025 на виконання ухвали суду від 28.07.2025 уповноважений представник позивача Приватного підприємства «АКРІЛАТ-ХІМКОНТРАКТ» подав переклади додатків до позову № 1– 4, № 6– 8, № 15, № 24, № 25 та просить долучити їх до матеріалів справи, вилучити додаток № 21, а також включити витрати на переклад до попереднього розрахунку судових витрат.
07.08.2025 скеровано клопотання сторони відповідача, у якому представник заперечує проти заяви позивача про переклад документів та вилучення зі справи додатка № 21 (Material Safety Data Sheet № 142-47-2), зазначаючи, що документи Commercial Invoice від 12.02.2024 № MTZ24MO46, Proforma Invoice № NN-Z241227-X1 від 27.12.2023 та Material Safety Data Sheet № 142-47-2 залишилися без перекладу українською мовою. На думку відповідача, зазначені документи є важливими доказами, оскільки містять відомості про вартість, умови постачання, характеристики та властивості товару, а також інформацію, що має значення для визначення митної вартості. Відповідач також заперечує проти вилучення Material Safety Data Sheet, посилаючись на те, що цей документ містить відомості про склад, призначення та умови транспортування товару. Посилаючись на статті 52, 53 Митного кодексу України та частини 13– 15 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач зазначає, що позивач не усунув недоліки у повному обсязі, що свідчить про невиконання вимог ухвали суду та, на його думку, є підставою для залишення позову без розгляду.
15.08.2025 уповноважений представник позивача Приватного підприємства «АКРІЛАТ-ХІМКОНТРАКТ» подав письмове клопотання, у якому зазначив, що наведені відповідачем у клопотанні номери та дати Commercial Invoice і Proforma Invoice не відповідають документам, поданим позивачем до суду. Позивач подав Commercial Invoice від 15.02.2025 № MTZ24M046 та Proforma Invoice від 27.12.2024 № NN-ZS241227-X1 разом із їх перекладами українською мовою. Щодо додатка № 21 (Material Safety Data Sheet) позивач підтримує клопотання про його вилучення, оскільки документ подавався до митного оформлення та не був предметом зауважень відповідача. Крім того, зазначений документ не містить відомостей про ціну товару та не впливає на визначення його митної вартості. З огляду на наведене позивач просить долучити заяву до матеріалів справи № 320/29051/25.
Щодо клопотання про залишення позовної заяви без розгляду
На виконання ухвали суду уповноважений представник позивача Приватного підприємства «АКРІЛАТ-ХІМКОНТРАКТ» подав переклади додатків до позову № 1– 4, № 6– 8, № 15, № 24, № 25, а саме переклад наступних документів: пакувальний лист (Packing list) 15.02.2025 (копія), рахунок-проформа (Proforma invoice) NN-ZS241227-X1 від 27.12.2024 (копія), рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) MTZ24M046 від 15.02.2025 (копія), коносамент (Bill of lading) BW25020018 від 15.02.2025(копія), сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) С257870500941461 від 13.03.2025 (копія), банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 09.01.2025 (копія), банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 30.01.2025 (копія), прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 27.12.2024 (копія), сертифікат аналіза (копія), копія митної декларації країни відправлення 021720250000038819 від 12.02.2025.
Таким чином, доводи відповідача, що документи Commercial Invoice від 15.02.2024 № MTZ24MO46, Proforma Invoice № NN-Z241227-X1 від 27.12.2023 залишилися без перекладу українською мовою суд відхиляє. Крім цього, суд вказує, що позивачем до позову додано Commercial invoiceMTZ24M046 саме від 15.02.2025, а не 12.02.2025.
Щодо додатку №21, який містить відомості щодо безпечності товару, суд вказує, що рішення суб`єкта владних повноваження про коригування митної вартості товарів від 09.05.2025 №100190/2025/000008/1 не містило посилань на вказаний документ, а тому суд не вбачає за доцільне витребовувати його переклад. Указаний документ не містить жодних відомостей, який суб`єкт владних повноважень обґрунтовував оскаржуване позивачем рішення.
Таким чином, суд розглянувши клопотання вважає за доцільне відмовити у його задоволення.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 постановлено продовжити розгляд справи № 320/29051/25.
Правова позиція сторін.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 27 грудня 2024 року між фірмою «Neimenggu Fufeng Biotechnologies Co., Ltd» (Китай) та приватним підприємством «Акрілат-Хімконтракт» укладено контракт №NN-ZS241227-X1, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити моноглутамат натрію (60-120 MESH) у кількості 69000 кг за ціною 865,00 доларів США за метричну тонну. Загальна вартість контракту становила 59685,00 доларів США. 08 травня 2025 року товар та товаросупровідні документи подано до митного оформлення за митною декларацією №25UA100190559857U9. Митну вартість товару позивач визначив за першим методом за ціною договору у розмірі 2795590,55 грн. як зазначає позивач, для підтвердження заявленої митної вартості позивач подав передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України необхідні документи. 09 травня 2025 року відповідач відмовив у визнанні заявленої митної вартості, прийняв картку відмови №UA100190/2025/000193 і рішення про коригування митної вартості товарів №100190/2025/000008/1, посилаючись на наявність розбіжностей у поданих документах та відсутність відомостей щодо окремих складових митної вартості. Позивач вважає такі висновки необґрунтованими. Щодо твердження відповідача про невідповідність портів Тяньцзінь та Ксінган позивач зазначає, що Тяньцзінь та Ксінган є назвами одного порту, тому зазначені у документах відомості не суперечать одна одній. Відтак, підстав для додаткового включення до митної вартості витрат на транспортування товару з Тяньцзіня до Ксінгана, а також на навантаження, вивантаження, обробку та зберігання товару в порту Ксінган немає. Щодо витрат на перевантаження на станції Медика позивач зазначає, що відповідно до залізничної накладної №37554772 від 19 квітня 2025 року пунктом перевантаження визначено Мостиська, а не Медика. Подані рахунки та довідки про транспортні витрати містять вартість морського фрахту за маршрутом Ксінган Гданськ, навантажувально-розвантажувальних робіт у Гданську та міжнародного залізничного перевезення за маршрутом Гданськ пункт пропуску Мостиська-Пшемисль митний пост Мостиська. Отже, витрати, пов`язані з транспортуванням товару до місця його ввезення на митну територію України, були враховані позивачем при визначенні митної вартості. Окремого включення витрат на перевантаження на станції Медика не вимагається, оскільки відповідно до залізничної накладної перевантаження здійснювалося у Мостиськах. Щодо прайс-листа виробника позивач зазначає, що він містить найменування товару, одиницю виміру, ціну, кількість товару, дату складання, умови поставки та контактні дані продавця. Інформація щодо умов оплати та строків поставки міститься у контракті, рахунку-проформі та інвойсі. При цьому зміст прайс-листа визначає не визначається позивачем. Щодо посилання відповідача на неподання коносамента №285576213 позивач зазначає, що в поданій митній декларації країни відправлення зазначено номер 285576213, тоді як до митного оформлення подано коносамент №BW25020018. Водночас один коносамент містить обидва номери B/L NO та SO NO, відповідно BW25020018 та 285576213. Крім того, сам відповідач у картці відмови зазначив серед поданих позивачем документів коносамент №BW25020018 від 15 лютого 2025 року. Отже, зазначені номери стосуються одного документа, а твердження про його неподання є необґрунтованим. Позивач вважає, що подав відповідачу достатній пакет документів, передбачених частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували товар та містили об`єктивні, достовірні й документально підтверджені дані щодо його ціни та витрат на транспортування. Подані документи підтверджували митну вартість товару за ціною договору відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України. Незважаючи на це, відповідач визначив митну вартість за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, застосувавши ціну 1,1 долара США за кг, замість заявленої позивачем ціни 0,865 долара США за кг. Отже, на думку позивача, заявлена за першим методом митна вартість товару є документально підтвердженою, а висновки відповідача щодо наявності розбіжностей у поданих документах та недостатності підтвердження складових митної вартості є необґрунтованими.
01.07.2025 представником Київської митниці подано письмовий відзив.
Щодо підстав прийняття оскаржуваних рішень відповідач зазначає, що 08 травня 2025 року декларантом подано митну декларацію №25UA100190559857U9 для митного оформлення глутамату натрію у вигляді кристалічного порошку загальною вартістю 59685,00 доларів США на умовах поставки FOB TIANJIN. Під час перевірки правильності визначення митної вартості відповідач встановив, що подані декларантом документи не містять повної інформації для підтвердження її складових та містять розбіжності. Зокрема, щодо назви порту та пункту ввезення товару на територію України. Відповідач вважає, що документально не підтверджено витрати на транспортування товару з Tianjin до Xingang, на навантаження, вивантаження, обробку та зберігання товару в порту Xingang, а також витрати на перевантаження на станції Медика. Отже, на думку відповідача, декларантом подано недостовірні відомості щодо складових митної вартості та неправильно проведено її розрахунок. Також, поданий декларантом прайс-лист виробника від 27 грудня 2024 року не містить відомостей про строк його дії, умови оплати та строки поставки. Також декларантом подано копію митної декларації країни відправлення від 12 лютого 2025 року №021720250000038819, у якій зазначено коносамент №285576213. Водночас коносамент із таким номером до митного оформлення не подавався, а надано коносамент №BW25020018. У зв`язку з виявленими розбіжностями відповідач відповідно до частини третьої статті 53, статей 54 та 57 Митного кодексу України витребував у декларанта додаткові документи, зокрема виписку з бухгалтерської документації, ліцензійний або авторський договір покупця, каталоги та специфікації виробника, висновки спеціалізованих експертних організацій або інформацію біржових організацій про вартість товару чи сировини, а також переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення відповідно до статті 254 Митного кодексу України. Декларант листом від 09 травня 2025 року №05/05 відмовився від надання запитуваних документів. Таким чином, відповідач вважає, що декларантом не подано достовірних відомостей, заснованих на об`єктивних та документально підтверджених даних, які дають можливість підтвердити числові значення складових митної вартості. З огляду на зазначене відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю та прийняв рішення про її коригування. Щодо методів визначення митної вартості відповідач зазначає, що митну вартість визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законодавству України та є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Митна вартість товару визначена за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі раніше визнаної митним органом митної вартості. Вартість скориговано до 1,1 долара США за кг. Джерелом інформації для коригування стала митна декларація від 01 травня 2025 року №UA209110/2025/002914. Отже, відповідач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийнято обґрунтовано, оскільки подані декларантом документи містили розбіжності та не підтверджували належним чином числові значення складових митної вартості, а додаткові документи, витребувані митним органом, декларантом не надано.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Фактичні обставини справи.
27.12.2024 між фірмою «Neimenggu Fufeng Biotechnologies Co., Ltd» (Китай) як продавцем та Приватним підприємством «Акрілат-Хімконтракт» як покупцем укладено контракт № NN-ZS241227-X1, відповідно до якого продавець зобов`язався поставити, а покупець – прийняти та оплатити моноглутамат натрію (60– 120 MESH) виробництва «Neimenggu Fufeng Biotechnologies Co., Ltd» у кількості 69 000,00 кг за ціною 865,00 доларів США за метричну тонну. Загальна вартість товару за контрактом становить 59 685,00 доларів США. Умови поставки – FOB Тяньцзінь (Китай), відповідно до Incoterms 2010.
На виконання умов контракту позивач здійснив оплату товару двома платіжними документами: 09.01.2025 на суму 19 894,00 доларів США та 30.01.2025 на суму 39 790,00 доларів США, що в сукупності становить 59 685,00 доларів США.
08.05.2025 позивач в особі ОСОБА_1 подав до митного оформлення товар та товаросупровідні документи за митною декларацією № 25UA100190559857U9.
За зазначеною митною декларацією митну вартість товару заявлено за першим методом – за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у розмірі 2 795 590,55 грн.
На підтвердження заявленої митної вартості позивач подав, зокрема, пакувальний лист від 15.02.2025, рахунок-проформу № NN-ZS241227-X1 від 27.12.2024, рахунок-фактуру № MTZ24M046 від 15.02.2025, коносамент № BW25020018 від 15.02.2025, залізничну накладну № 37554772 від 19.04.2025, сертифікат про походження товару № С257870500941461 від 13.03.2025, банківські платіжні документи від 09.01.2025 та 30.01.2025, документи щодо транспортно-експедиційних послуг і транспортних витрат, прайс-лист виробника від 27.12.2024, висновок про вартісні характеристики товару № Ц-338 від 05.05.2025, контракт № NN-ZS241227-X1 від 27.12.2024, договір про надання транспортно-експедиторських послуг № HLAC230707 від 07.07.2023, а також інші документи, зазначені в митній декларації.
З поданих документів убачається, що у рахунку-проформі № NN-ZS241227-X1 від 27.12.2024 та рахунку-фактурі № MTZ24M046 від 15.02.2025 зазначено умови поставки FOB Тяньцзінь (Китай), тоді як у коносаменті № BW25020018 від 15.02.2025 портом завантаження зазначено Xingang (Китай).
На підтвердження понесених транспортних витрат позивач подав договір про надання транспортно-експедиторських послуг № HLAC230707 від 07.07.2023, рахунки ТОВ «Хіллдом Логістікс» №№ 1578, 1579, 1580 від 02.05.2025 та довідки про транспортні та складські витрати №№ 0205-3, 0205-4, 0205-5 від 02.05.2025.
Відповідно до зазначених документів, транспортні та пов`язані з ними витрати складаються з морського фрахту за маршрутом Ксінган (Китай) – Гданськ (Польща) у розмірі 58 232,30 грн, навантажувально-розвантажувальних робіт за межами митної території України (Гданськ, Польща) у розмірі 12 686,32 грн та міжнародного перевезення залізничним транспортом за маршрутом Гданськ – пункт пропуску «Мостиська-Пшемисль» (Україна), митний пост «Мостиська», у розмірі 36 519,97 грн. Загальна сума зазначених витрат становить 107 438,59 грн на один контейнер та 322 315,77 грн за три контейнери.
Залізничною накладною № 37554772 від 19.04.2025 визначено станцію відправлення – Гданськ (Польща), станцію призначення – Бориспіль, пункт перевантаження – Мостиська.
Під час митного оформлення митниця направила декларанту електронні повідомлення про необхідність подання додаткових документів відповідно до частин другої, третьої статті 53 та частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України.
Додаткових документів на виконання зазначених повідомлень позивач митниці не подав, про що повідомив листом від 09.05.2025 № 05/05.
За результатами митного контролю поданих документів Київська митниця не визнала заявлену позивачем митну вартість товару та 09.05.2025 прийняла картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100190/2025/000193 та рішення про коригування митної вартості товарів № 100190/2025/000008/1.
У рішенні про коригування митної вартості митниця зазначила про наявність розбіжностей у поданих документах та відсутність у них відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості. Зокрема, митниця зазначила про відсутність документального підтвердження витрат на транспортування товару з Тяньцзіня до порту Ксінган, витрат на навантаження, вивантаження, обробку та зберігання товару в порту Ксінган, а також витрат на перевантаження на станції Медика (Республіка Польща).
Також у рішенні про коригування митної вартості митниця зазначила, що поданий прайс-лист виробника від 27.12.2024 не містить відомостей про строк його дії, умови оплати та строки поставки. Крім того, митниця звернула увагу на розбіжність у номерах коносамента: у копії митної декларації країни відправлення від 12.02.2025 № 021720250000038819 зазначено коносамент № 285576213, тоді як до митного оформлення позивачем подано коносамент № BW25020018 від 15.02.2025.
Суд встановив, що у митній декларації країни відправлення № 021720250000038819 від 12.02.2025 у відомостях про транспортний документ зазначено номер 285576213.
В поданому до митного оформлення коносаменті № BW25020018 від 15.02.2025 зазначено, зокрема, B/L NO BW25020018 та SO NO 285576213.
У картці відмови від 09.05.2025 № UA100190/2025/000193 серед документів, поданих до митного оформлення, зазначено коносамент (Bill of Lading) № BW25020018 від 15.02.2025.
У поданому до митного оформлення коносаменті № BW25020018 від 15.02.2025 зазначено, зокрема, B/L NO BW25020018 та SO NO 285576213. Номер 285576213 також зазначено в митній декларації країни відправлення № 021720250000038819 від 12.02.2025. У картці відмови від 09.05.2025 № UA100190/2025/000193 серед документів, поданих до митного оформлення, зазначено коносамент (Bill of Lading) № BW25020018 від 15.02.2025.
За результатами коригування митну вартість товару визначено митницею із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України за ціною 1,10 доларів США за 1 кг. 
Джерелом інформації для визначення митної вартості митниця зазначила митну декларацію від 01.05.2025 № UA209110/2025/002914.
Після коригування митної вартості товар випущено у вільний обіг за митною декларацією № 25UA100190560113U2 від 12.05.2025 із наданням гарантій відповідно до частини сьомої статті 55 Митного кодексу України.
Позивач зазначає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 09.05.2025 № 100190/2025/000008/1 прийнято неправомірно, з порушенням вимог частини третьої статті 53, частини шостої статті 54, частини першої статті 55 Митного кодексу України та всупереч правилам визначення митної вартості, встановленим статтею 58 цього Кодексу. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Релевантні джерела права та висновки суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Тобто судовий контроль за реалізацією суб`єктами владних повноважень їхніх повноважень здійснюється за визначеними частиною другою статті 2 КАС України критеріями, і якщо суд установить, що діяльність органу державної влади не відповідає хоча б одному із визначених критеріїв, це може бути підставою для задоволення позову щодо оскарження відповідних дій (бездіяльності) чи рішення, якщо така діяльність порушує права, свободи та інтереси позивача.
Митний кодекс України (далі – МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).
Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою, другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).
Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. 
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).
Частиною другою статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частина п`ята статті 53 МК України містить норми, відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті, а частина шоста передбачає, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Частиною першою статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частини четверта, п`ята статті 55 МК України).
Частиною другою статті 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
За змістом частини третьої статті 55 МК України форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24 травня 2012 року, серед іншого, затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. 
В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» вказано, що у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:
неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);
невірно проведений розрахунок митної вартості;
невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;
надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.
Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки. 
Основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)». МК України визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 цього Кодексу. 
Обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант під час митного оформлення імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. 
Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у разі обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Водночас повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК України документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у разі, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив у низці постанов, зокрема, в постановах від 27 березня 2020 року у справі № 540/2605/18, від 06 травня 2020 року у справі № 140/1713/19, від 17 січня 2022 року у справі № 520/2000/19.
Одночасно з цим суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України, а саме статтею 53 цього Кодексу, заборонено, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 820/3231/16.
Оцінка та висновки суду
У цій справі суд встановив, що позивач визначив митну вартість імпортованих товарів за ціною договору.
Для підтвердження визначення митної вартості за першим методом (за ціною договору) позивачем були надані наступні документи: пакувальний лист (Packing list) б/н від 15.02.2025, рахунок-проформа (Proforma invoice) NN-ZS241227-X1 від 27.12.2024, рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) MTZ24M046 від 15.02.2025, коносамент (Bill of lading) BW25020018 від 15.02.2025, накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) 37554772 від 19.04.2025, сертифiкат походження товару (Certificate of origin) С257870500941461 від 13.03.2025, банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 09.01.2025, банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 30.01.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1578 від 02.05.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1579 від 02.05.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1580 від 02.05.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0205-3 від 02.05.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0205-4 від 02.05.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0205-5 від 02.05.2025, прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 27.12.2024, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Ц-338 від 05.05.2025, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів NN-ZS241227-X1 від 27.12.2024, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 30.04.2025, договір про надання послуг митного брокера № 300425 від 30.04.2025, договір (контракт) про перевезення № HLAC230707 від 07.07.2023, заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України “Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 07.05.2025, заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України “Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання” від 07.05.2025, видаткова накладна № №127851 від 07.03.2025, заява на перевезення №21 від 10.02.2025, паспорт безпеки від 16.01.2024, податкова накладна №10 від 07.02.2025, податкова накладна №7 від 07.03.2025, сертифікат аналіза від 03.01.2025, копія митної декларації країни відправлення № 021720250000038819 від 12.02.2025.
З наведеного суд висновує, що під час митного оформлення імпортованих товарів позивач надав митному органу наявні у нього документи, що визначені частиною другою статті 53 МК України, та перелічені судом вище.
Проте, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів митний орган вказав, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товари, навівши у цих рішеннях відповідні обставини, що спонукали його дійти таких висновків. 
Оцінюючи відповідні твердження митного органу, вказані у спірних рішеннях, суд зазначає наступне.
У графі 33 спірного рішення, відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості вказує: «На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI /із змінами і доповненнями/ (далі - Кодекс) та за результатами розгляду поданих до митного оформлення разом з митною декларацією від 08.05.2025 №UA100190/2025/559857 (25UA100190559857U9) документів, встановлено, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. 
1. Відповідно до контракту від 27.12.2024 №NN-ZS241227-X1 та рахунку-фактури (інвойсу) від 15.02.2025 №MTZ24M046 на митну територію України здійснюється поставка товару «глутамат натрію у вигляді кристалічного порошку, CAS142-47-2». Фактурна вартість товару на умовах поставки FOB-Tianjin (CN) становить 59685,0000 USD. Тоді як, відповідно до коносаменту від 15.02.2025 №BW25020018 завантаження товару на судно HOLSATIA 507S здійснено в порту Xingang. 
2. Відповідно до пунктів 5, 6 частини 10 статті 58 Кодексу при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості) на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Відповідно до коносаменту від 15.02.2025 №BW25020018 відправлення оцінюваного товару здійснено з порту Xingang (Китайська Народна Республіка). Поставка оцінюваних товарів на митну територію України відповідно до поданих до митного оформлення документів здійснюється за маршрутом Tianjin (Китай) – порт Xingang (Китай) – порт Gdansk (Польща) – пункт пропуску «Мостиська-Пшемисль» - м. Бориспіль (Україна). Тобто, при визначенні митної вартості до фактурної вартості товару, що зазначена в рахунку-фактурі 15.02.2025 №MTZ24M046, додаються витрати (складові митної вартості) на транспортування, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, з м. Tianjin (Китай) до пункту пропуску «Мостиська-Пшемисль». Для підтвердження витрат (складових митної вартості) на транспортування, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, декларантом до митного оформлення подано договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно імпортних та транзитних вантажів від 07.07.2023 №HLAC230707 між ТОВ «Хіллдом Логістікс» («Виконавець») та ПП «АКРІЛАТ-ХІМКОНТРАКТ» («Замовник»), рахунки на оплату ТОВ «Хіллдом Логістікс» від 02.05.2025 №№1578, 1579, 1580, довідки про транспортні та складські витрати від 02.05.2025 №№0205-3, 0205-4, 0205 5. Декларантом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів до фактурної вартості, зазначеної в рахунку-фактурі від 15.02.2025 №MTZ24M046, було додано відповідно до довідок про транспортні та складські витрати від 02.05.2025 №№0205-3, 0205-4, 0205-5 «вартість морського фрахту за маршрутом Ксінган (Китай)-Гданськ (Польща), «вартість міжнародного перевезення залізничним транспортом за маршрутом Гданськ-п/п Мостиська-Пшемисль» та «навантажувально розвантажувальні роботи за межами митної території України (Гданськ, Польща)». 
Таким чином, декларантом до митного оформлення відповідно до частини 2 статті 52 Кодексу не подано митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню для підтвердження витрат (складових митної вартості), зокрема:- на транспортування оцінюваних товарів з м.Tianjin (CN) до порту Xingang (CN);- на навантаження, вивантаження, обробку та зберігання оцінюваних товарів в порту Xingang (CN);- витрати на перевантаження на станції Медика (Республіка Польща). Тобто, декларантом невірно проведено розрахунок заявленої митної вартості оцінюваних товарів.
3. Наданий декларантом до митного оформлення прайс-лист компанії NEIMENGGU FUFENG BIOTECHNOLOGIES CO.,LTD від 27.12.2024 б/н не містить інформації щодо терміну дії прайс-листа, умов оплати за товари, термінів поставки тощо. 
4. Декларантом до митного оформлення подано копію митної декларації країни відправлення від 12.02.2025 №021720250000038819, в якій зазначено, що поставка товару здійснюється за коносаментом №285576213. Коносамент №285576213 не подано до митного оформлення. Таким чином, документи, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів». 
Стосовно витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України суд вказує наступне.
Як встановлено судом вище між фірмою «Neimenggu Fufeng Blotechnologles Co., Ltd» (Китай) і Приватним підприємством «Акрілат-Хімконтракт» укладено контракт №NN-ZS241227-X1 (далі – Контракт), згідно з яким Продавець зобов`язується поставити і продати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар Моноглутамат натрію (60-120 MESH) (Виробник Neimenggu Fufeng Blotechnologles Co., Ltd) з умови поставки - FOB Тяньжинь (Китай)/ Tianjin (China) (INCOTERMS 2010).
Згідно з міжнародними правилами Інкотермс, цей термін означає завершення поставки продавцем у момент переходу товару через поручні судна у погодженому порту відвантаження. Відтак, з моменту завантаження на борт контейнеровоза всі подальші витрати на фрахт, страхування та логістику до порту призначення, а також ризики пошкодження товару, покладаються виключно на покупця. Відтак, оскільки умови FOB передбачають, що витрати на перевезення після порту відвантаження є складовою митної вартості, вони повинні бути підтверджені документами, що піддаються обчисленню, під час митного оформлення.
Судом встановлено, що відповідно до пункту 5 Контракту від 27.12.2024 №NN-ZS241227-X1 умови поставки товару - FOB Тяньжинь, Китай (Tianjin, Chaina) (INCOTERMS 2010). Відповідна інформація зазначена в рахунку-проформі NN-ZS241227-X1 від 27.12.2024 та рахунку-фактурі (інвойсі) MTZ24M046 від 15.02.2025. В коносаменті BW25020018 від 15.02.2025 зазначено порт завантаження (port of loading) – Ксінган, Китай (Xingang, Chaina).
Разом з тим, суд звертає увагу, що назви Тяньжинь та Ксінган є назвами одного й того ж порту, який раніше називався порт Тангу. За пошуком в інформаційних ресурсах Інтернет, код порту Тяньжинь та код порту Ксінган є одним й тим самим кодом, а саме код CNTXG. Також, наявна одна й та сама url адреса офіційного сайту порту https://www.ptacn.com.
Відповідно, позивач до обчислення митної вартості включив оплату морського фрахту у сумі 58232,30 грн за один контейнер, яка зазначена в рахунках на оплату ТОВ «Хіллдом Логістікс» від 02.05.2025 № №1578, 1579, 1580 та довідках про транспортні та складські витрати від 02.05.2025 №№0205-3, 0205-4, 0205-5. 
Ураховуючи наведене, суд відхиляє твердження митного органу про необхідність включення до митної вартості витрат «на транспортування оцінюваних товарів з м. Tianjin (CN) до порту Xingang (CN) та на навантаження, вивантаження, обробку та зберігання оцінюваних товарів в порту Xingang (CN)».
Щодо вимоги відповідача про не включення Позивачем до митної вартості витрат на перевантаження на станції Медика (Республіка Польща) суд зазначає, що відповідно залізничної накладної (накладної УМВС (SMGS consignment note (rail))) №37554772 від 19.04.2025 за якою здійснювалося перевезення товару станцією відправлення є Гданськ, Північний порт, Польща (графа 2), станцією призначення - Бориспіль, УЗ (графа 5), станцією перевантаження – Мостиська (графа 3).
Позивач, відповідно до рахунків на оплату ТОВ «Хіллдом Логістікс» від 02.05.2025 № №1578, 1579, 1580 та довідок про транспортні та складські витрати від 02.05.2025 № №0205-3, 0205-4, 0205-5 до розрахунку транспортних витрат включив :- морський фрахт за межами митної території України: Ксінган, Китай – Гданськ, Польща - 58232,30 грн (п.1),- навантажувально-розвантажувальні роботи за межами митної території України (Гданськ, Польща)- 12686,32 грн(п.2),- міжнародне перевезення вантажів залізничним транспортом за маршрутом Гданськ-п/п Мостиська-Пшемисль (Україна), Митний пост Мостиська залізничний– 36519,97 грн(п.3). Разом транспортні витрати та навантажувально-розвантажувальні роботи складають 107438,59 грн за один контейнер, за три контейнери - 322315,77 (107438,59 *3 =322315,77) грн.
В пункті 3 зазначених вище рахунків, зазначений кінцевий пункт призначення п/п Мостиська-Пшемисль (Україна), Митний пост Мостиська, що є місцем ввезення оцінюваного товару на митну територію України в розуміння п.5 та п.6 ч.10 ст.58 Митного кодексу України. Тому перевізник вже включив навантажувально-розвантажувальні роботи в суму витрат, яка називається міжнародне перевезення вантажів залізничним транспортом (п.3 рахунків). Суд погоджується з доводами позивача про те, що розділяти витрати на транспортування товару та навантажувально-розвантажувальні роботи перевізник не зобов`язаний. Окрім того, згідно залізничної накладної №37554772 від 19.04.2025 пунктом перевантаження визначено станцію Мостиська, Україна, а не Медика, Польща, як вказує відповідач.
Ураховуючи наведене, суд також відхиляє твердження митного органу про необхідність включення до митної вартості витрат на перевантаження на станції Медика.
Щодо відсутності у прайс-листі компанії NEIMENGGU FUFENG BIOTECHNOLOGIES CO.,LTD від 27.12.2024 б/н інформації щодо терміну дії прайс-листа, умов оплати за товари, термінів поставки.
З цього приводу суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 02.06.2022 в справі № 460/2674/20 звертає увагу на постанову від 23 жовтня 2020 року у справі №810/690/17 де Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс- лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару». 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 02.06.2022 в справі №460/2674/20 зазначає, що термін дії прайс-листа не є обов`язковим реквізитом такого виду документу, а тому може у ньому не зазначатися. 
У цій же постанові щодо доводів митниці про те, що долучений декларантом документ під прейскурант (прайс лист) виробника товарів складений не для широкого осіб та не містить терміну дії, у зв`язку з чим витребував додаткові документи, Верховний Суд зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив ці доводи, оскільки термін дії прайс-листа не є обов`язковим реквізитом такого виду документу, а тому може у ньому не зазначатися; продавець самостійно визначає ціни для своїх контрагентів, що є однією з базових основ забезпечення свободи підприємницької діяльності.
Суд наголошує, що чинним законодавством не передбачено чіткого переліку реквізитів, які має містити прайс-лист. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. 
Положеннями пункту четвертого частини першої статті 3 Цивільного кодексу України передбачено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа. 
Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку із наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).
Наданий позивачем прайс-лист містить наступні реквізити: найменування товару - Моноглутамат натрію (60-120 MESH), одиницю виміру – мішок, ціну – 0,865 дол. США/кг, кількість, що пропонується до продажу – 69000 кг/2760 мішків, дату складання - 27 грудня 2024 р., умови поставки – FOB, контактну інформація про продавця. Натомість умови оплати за товари, терміни поставки вказуються в договорі, рахунку проформі, інвойсі.
Відповідно, оскільки прайс-лист є документом довільної форми, а чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) та/або невідповідність, на думку митного органу, його змісту не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Щодо твердження відповідача про неподання позивачем Коносаменту №285576213.
Відповідач в графі 33 оскаржуваного Рішення зазначає, що декларантом (позивачем) до митного оформлення подано копію митної декларації країни відправлення від 12.02.2025 №021720250000038819, в якій зазначено, що поставка товару здійснюється за коносаментом №285576213, який не подано до митного оформлення. 
Також, у картці відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.05.2025 №UA100190/2025/000193 відповідачем зазначено, які саме документи подавалися Позивачем до митного оформлення, у тому числі коносамент (Bill of Lading) із зазначенням номера BW25020018 від 15.02.2025.
Аналіз змісту цього документу - Коносаменту (Bill of Lading) дає можливість стверджувати, що документ містить два номери B/L NO і SO NO, що відповідають номеру BW25020018 і номеру 285576213 та які, зазначені в графах поруч одна з одною. 
В митній декларації країни відправлення від 12.02.2025 №021720250000038819 зазначено номер 285576213, а декларантом зазначено BW25020018, що є номерами одного й того ж документа – Коносаменту. 
Таким чином, суд відхиляє доводи митного органу про неподання до митного оформлення згадуваного коносаменту.
Щодо тверджень відповідача, що до митного оформлення надано копію митної декларації країни відправлення (Китай) без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей зазначених в ній, суд вказує таке. 
Не зазначення в деяких деклараціях країни відправлення даних про інвойс чи контракт відповідно до яких відбувалась поставка не є ціноутворюючим фактором та не впливає саме на числове значення складових митної вартості товарів. Крім того, суд вкотре наголошує, що частиною 2 статті 53 Митного кодексу України встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Декларація країни відправлення не є документом, що підлягає обов`язковому поданню при митному оформленні товарів. Декларантом за власним бажанням були подані декларації країни відправлення для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Указана правова позиція також зазначена в постановах Верховного суду від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17. Зокрема, Верховним Судом вказано, що такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів. Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що твердження відповідача щодо неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товар у зв`язку з ненаданням перекладу митної декларації країни відправлення, є такими, що не ґрунтуються на законодавстві та спростовується наданими позивачем документами.
Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що відсутність перекладу копії митної декларації країни відправлення (Китай) не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.
Щодо ненадання запитуваних документів
Відповідно до частини третьої статті 58 МК України витребування документів можливе виключно у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При чому декларант зобов`язаний надати такі документи в разі їх наявності.
Як зазначено судом вище, для підтвердження визначення митної вартості за першим методом (за ціною договору) позивачем були надані наступні документи: пакувальний лист (Packing list) б/н від 15.02.2025, рахунок-проформа (Proforma invoice) NN-ZS241227-X1 від 27.12.2024, рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) MTZ24M046 від 15.02.2025, коносамент (Bill of lading) BW25020018 від 15.02.2025, накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) 37554772 від 19.04.2025, сертифiкат походження товару (Certificate of origin) С257870500941461 від 13.03.2025, банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 09.01.2025, банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT від 30.01.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1578 від 02.05.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1579 від 02.05.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1580 від 02.05.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0205-3 від 02.05.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0205-4 від 02.05.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0205-5 від 02.05.2025, прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 27.12.2024, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Ц-338 від 05.05.2025, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів NN-ZS241227-X1 від 27.12.2024, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 30.04.2025, договір про надання послуг митного брокера № 300425 від 30.04.2025, договір (контракт) про перевезення № HLAC230707 від 07.07.2023, заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України “Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 07.05.2025, заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України “Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання” від 07.05.2025, видаткова накладна № №127851 від 07.03.2025, заява на перевезення №21 від 10.02.2025, паспорт безпеки від 16.01.2024, податкова накладна №10 від 07.02.2025, податкова накладна №7 від 07.03.2025, сертифікат аналіза від 03.01.2025, копія митної декларації країни відправлення № 021720250000038819 від 12.02.2025.
Разом з тим, в графі 33 оскаржуваного рішення митний орган запитував висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, хоча вже був наявний висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Ц-338 від 05.05.2025, зауважень до якого митним органом у рішенні не зазначено.
Згідно із частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
Частиною третьої статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів , чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. 
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. 
Разом з тим витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості , а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. 
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верхового Суду України у від 31.03.2015 (справа № 21-127а15), в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.03.2021 (справа № 826/16699/16), від 19.03.2021 (справа № 820/5525/16), від 03.06.2021 (справа № 826/11011/16), від 15.02.2022 (справа № 809/315/17), від 05.12.2024 (справа № 380/19286/23)
Щодо обґрунтування Рішення про коригування митної вартості
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Так, норми МК України чітко визначають, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Така процедура застосування методів визначення митної вартості прямо визначена нормами митного законодавства, щодо застосування яких є усталена позиція Верховного Суду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 липня 2024 року у справі № 420/32440/23.
Так, митна вартість товару була визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товарів 2г' (резервний метод) відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифівторгівлі (GATT). 
Як встановлено судом вище, митна вартість товару скоригована з розрахунку 1,1 USD/кг. Числове значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, становить 1,1 USD/кг. 
Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів визначено митну декларацію від 01.05.2025 № UA209110/2025/002914.
Разом з тим, ним не вказано, яку саме інформацію відповідач мав на увазі, а також обґрунтування використання митної декларації від 01.05.2025 № UA209110/2025/002914 при ухваленні рішення про коригування митної вартості.
Суд ураховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13 січня 2022 року у справі № 520/11061/2020, у якій зазначено, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Резервний метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях і це обґрунтування повинне бути підтвердженим у рішенні про коригування митної вартості, чого відповідачем здійснено не було.
Отже, суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано як джерело інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товарів та свідчить про свавільність оскаржених рішень.
Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 № 362 (далі Методичні рекомендації). 
Згідно з приписами пункту 6 вказаних Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.
Таким чином, з аналізу матеріалів справи та норм права суд дійшов висновку про те, що надані позивачем разом з митними деклараціями документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезених товарів не за ціною договору (основним методом).
Проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд констатує, що відповідач не довів, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованих товарів та що в документах, поданих до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Зі змісту спірного рішення вбачається, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товарів за основним методом визначення митної вартості.
Водночас матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідних митних деклараціях митна вартість товарів базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, який розглядається, матеріали справи не містять.
Таким чином, суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.
Ураховуючи наведені вище мотиви, суд дійшов висновку про те, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів від 09.05.2025 №100190/2025/000008/1 є необґрунтованим, а відповідач не довів його правомірності в частині визначення митної вартості імпортованих товарів, тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати.
Доводи відповідача встановлених обставин справи та висновків суду не спростовують.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до вимог частини першої, пункту 2 частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. 
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову повністю.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Матеріали справи підтверджують, що відповідно до платіжної інструкції № 23676 від 02.06.2025 позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн.
Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
1 Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 09.05.2025 року №100190/2025/000008/13. 
3. Стягнути на користь Приватного підприємства «АКРІЛАТ-ХІМКОНТРАКТ» (адреса 04212, місто Київ, вул. Богатирська, будинок 3Г; ЄДРПОУ 24744461) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Київської митниці (адреса 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8А; ЄДРПОУ 43997555).
4. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя Вісьтак М.Я.