ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6803/26 Справа № 212/13592/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м. Кривий Ріг 
справа № 212/13592/25
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Остапенко В.О.
суддів Акуленка В.В., Бондар Я.М.
секретар судового засідання Дяченко Д.П.
сторони:
позивач  ОСОБА_1 
відповідач Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демченко Олександр Олександрович, на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 24 березня 2026 року,яке ухвалено суддею Чайкіним І. Б. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 24 березня 2026 року, 

УСТАНОВИВ:

В листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та ОСОБА_2 придбали 07 серпня 2024 року земельну ділянку з кадастровим номером 121100000:04:165:0001 для подальшого будівництва будинку, право власності на яку було зареєстровано 17 лютого 2025 року. Відповідно до технічного паспорту садибний будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею приміщень 88.1 кв.м. 
З березня 2025 року ОСОБА_1 звертався до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» для підключення до мережі електропостачання, проте отримував відмову через те, що будинок позивача розташований в охоронній зоні ПЛ-0,4кВ ТП-247 А-3 в прогоні опор № 25-27 дотримуватися збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасних випадків від впливу електричного струму і використовуються у разі проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, а також під час викоання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж. 
АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» висунуло вимогу виконання ОСОБА_1 технічних заходів з перенесення відповідної ділянки ПЛ-0,4 кВ, яка згідно відповіді Державної інспекції енергетичного нагляду України є необґрунтованою, у звязку з чим на теперішній час позивача так і не підключено до електричних мереж. Позивач вважає, що АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» неправомірно відмовляє ОСОБА_1 у підключенні до мережі електропостачання, порушуючи його законні права, які на данний час не відновлені.
На підставі наведеного вище, позивач просив суд зобов`язати АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» за власний рахунок усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером 121100000:04:165:0001, шляхом перенесення відповідної повітряної лінії, яка проходить по площі земельної ділянки в АДРЕСА_1 на відстань не менше охоронної зони електричних мереж; зобов`язати АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» укласти з ОСОБА_1 договір про приєднання до електричних мереж та видати технічні умови на приєднання до мереж (об`єктів) електроенергетики (стандартне приєднання) житлового будинку в Дніпропетровській область, м. Кривий Ріг, Покровський район, вулиця Айдарівська, 1-Ж, з врахуванням вiдсутностi охоронної зони.
Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 24 березня 2026 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демченко О.О., просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга, окрім мотивів, викладених в позовній заяві, мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що можливість порушення охоронної зони електромережі була перевірена уповноваженим на те державним органом - Державною інспекцією енергетичного нагляду України. Відповідно до частини другої ст. 24 ЗУ «Про землі енергетики» межі охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики зазначаються в містобудівній документації, документації із землеустрою та кадастрових планах. Ст. 25 ЗУ «Про землі енергетики» визначено, зокрема, що власникам і користувачам земельних ділянок, на яких встановлено обмеження та обтяження, видається кадастровий план їх земельних ділянок з нанесеними межами спеціальних зон, а також письмовий перелік обмежень та обтяжень щодо використання земель у цих зонах. Частиною першою ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зазначено, що до Держ. зем. кадастру включають відомості про земельні ділянки, зокрема: відомостей про обмеження у використанні земельних ділянок. 
Апелянт наголошує, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку з кадастровим номером 121100000:04:165:0001, не зареєстровано відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки. 
Згідно з відповіддю на запит АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не було надано підтверджуючих документів щодо приведення статусу земельних ділянок, на яких розташовані електричні мережі у відповідність до вимог нормативно-правових актів у сфері електроенергетики та земельних відносин. 
Враховуючи інформацію зазначену у листі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 07 серпня 2025 року за вих. № 35413/1001, ОСР не підтверджено порушення заявником вимог ПОЕМ, а тому вимога АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо виконання заявником технічних заходів з перенесення відповідної ділянки ПЛ-0,4 кВ, є необґрунтованими. ОСР не оскаржив в судовому порядку вказаний висновок, висновок є обов`язковим до виконання. Фактично позивач, через суд першої інстанції, вимагав від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» виконати вимоги Державної інспекції енергетичного нагляду України. Суд першої інстанції взагалі не прийняв до уваги висновок НКРЕКП № 17492/17.1.4/9-25 від 13 вересня 2025 року в якому чітко вказано, що форма Висновку Держенергонагляду щодо технічної обґрунтованості вимог технічних умов на приєднання, відповідає чинним нормам та принципам, затверджена Наказом Міністерства енергетики України. Згідно з пунктом 4.5.10 глави 4.5 розділу 4 Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310. Оператор систем розподілу (ОСР) протягом 3 днів повинен повідомити замовника про вжиті заходи. За результатами отриманого висновку Держенергонагляду ОСР зобов`язаний дотримуватись процедури , визначеної умовами пункту 4.5.10 глави 4.5 розділу 4 Кодексу систем розподілу шляхом внесення відповідних змін до технічних умов на приєднання на виконання вказаного висновку. 
Апелянт наголошує на тому, що суть справи в тому що ще у 2024 році на земельній ділянці, яка на правах приватної власності належить позивачеві, після набуття ним такого права – з`явився оголений ЛЕП кабель. Оголений ЛЕП кабель з явився без згоди позивача та в його відсутність. Даний кабель проходить між опорою 28/72 і опорою, яка не має жодних маркувань та взагалі підтвердження, що вона належить АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та що саме вони її встановлювали, а не самовільна вона установлена невідомими особами без будь якого дозволу, так як вона знаходиться одна посеред огороду перпендикулярно до всіх інших опор, а не послідовно як всі інші. Дана опора встановлена з порушенням Наказу міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 476 від 21.07.2017, а саме пункту 1.1.28 згідно якого має бути забезпечена можливість легкої ідентифікації, з порушення пункту 1.2.12, пункту 1.2.14, пункту 1.2.15 згідно якого ОСР повинно проектувити електричні мережі з урахуванням способу їх обслуговування та враховувати можливість ремонтних, аварійних та після аварійних режимів на всіх етапах розвитку енергосистеми.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Демченка О.О., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, третю особу ОСОБА_2 , яка підтримала апеляційну скаргу представника позивача, представника АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» - адвоката Федько Н.Б., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 121100000:04:165:0001 перебуває у спільній часткові власності по 1/2 частині та належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу (а.с.15-16) 
Відповідно до технічного паспорту житловий будинок садибного типу розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею приміщень 88,1 кв.м (а.с.17-22).
Згідно із витягом з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва земельна ділянка кадастровий номер якої 121100000:04:165:0001, площа 599 м2, цільове призначення з ДЗК: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка) (а.с.23-28).
Позивач звернувся до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо підключення будинку за адресою: АДРЕСА_1 до електричних мереж.
АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надали відповідь, що у зв`язку з розташуванням об`єктів (житлового будинку та споруд) замовника з порушенням охоронної зони електромереж послуга до електричних мереж об`єкта замовника має надаватися з дотриманням вимог «Правил охорони електричних мереж». Укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та підключення електроустановки замовника здійснюється за умови дотримання вимог «Правил охорони електричних мереж» (а.с.31).
АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надало до відповіді Технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок в якому зазначено, що у зв`язку з розташуванням будинку за адресою: АДРЕСА_1 з порушенням охоронної зони ПЛ-0.4кв від ТП -247 А-3 в прогоні опор №№ 25-26-27 –дотримуватися збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасних випадків від впливу електричного струму і використовуються у разі проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, а також під час викоання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж. Охоронна зона – уздовж повітряних ліній електропередачі – у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що відділені по обидва боки лінії від крайніх проводів за умови їх невідхиленого положення на таку відстань по горизонталі: - 2 метри – до 1кв. Підключення об`єкту можливе у разі дотримання вимог ПОЕМ (а.с.32-33).
Актом про розміщення об`єкту відносно охоронної зони електромереж за адресою: АДРЕСА_1 визначено, що у межах охоронної зони – 2 метри від крайнього проводу повітряної для повітряної лінії напругою до 1000 В забороняється будівництво житлових будинків та будинків громадського призначення, а також розміщати споруди іншого призначення на меншій відстані від елементів електричних мереж, ніж встановлено нормама. Висновок щодо порушення ПЕОМ на час складання акту – так, висновок щодо можливого порушення ПОЕМ в подальшому – так (а.с.38-39)
Також надано розрахунок № 96016906 від 29 вересня 2025 року щодо оплати послуг на підключення до електричних мереж від 16 кВт будинку АДРЕСА_1 , загальна вартість складає 116 289 гривень (а.с.40).
АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» 18 березня 2025 року надали відповідь ФО ОСОБА_1 щодо розгляду зазяви про приєднання електроустановки певної потужності в якій зазначено, що у зв`язку з розташуванням об`єктів замовника з порушенням охоронної зони електромереж послуга з приєднання до електричних мереж об`єкта замовника має надаватися з дотриманням вимог «Правил охорони електричних мереж». Укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та підключення електроустановки замовника здійснюється за умови дотримання вимог «Правил охорони електричних мереж» (а.с.41).
Крім того, листом АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 16 липня 2025 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що для вирішення питання перенесення повітряних електричних мереж за межі земельної ділянки, необхідно замовити платну послугу в АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (а.с.56).
Витягом з Державного земельного кадастру про змельну ділянку прописані існуючі на той момент об`єкти в межах земельної ділянки 121100000:04:165:0001 та відсутні будь – які обмеження для будівництва, в тому числі охоронні зони, обмежень у використанні земельної ділянки не встановлено (а.с.62-64).
Державна інспекція енергетичного нагляду України в межах компетенції розглянула звернення ОСОБА_1 та повідомила, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.05.2025 № НВ-0001095192025 на земельну ділянку за адресою: кадастровий номер 1211000000:04:165:0001, АДРЕСА_1 , не зареєстровано відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки та не підтвердження позивачем порушення вимог ПОЕМ (а.с.70-71).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача, як власника земельної ділянки, відповідачем не порушені, оскільки обмеження у користуванні спірною земельною ділянкою, на час вирішення питання про підключення, встановлені законом.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (частини перша та друга статті 78 ЗК України).
Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (частина друга статті 95 ЗК України).
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Аналіз наведених норм цивільного та земельного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов).
Крім цього, відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
За правилами частини першої статті 110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб.
Перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.
Відповідно до вимог ст. 111 ЗК України обтяження прав на земельну ділянку встановлюється законом або актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, або договором шляхом встановлення заборони на користування та/або розпорядження, у тому числі шляхом її відчуження.
Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені.
Згідно з статтею 112 ЗК України охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.
Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.
Охоронними зонами об`єктів енергетики є зона вздовж повітряних і кабельних ліній електропередачі, навколо електростанцій, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв і магістральних теплових мереж, споруд альтернативної енергетики тощо для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля (стаття 1 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»).
Відповідно до частин 1 та 5 статті 22 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» охоронні зони об`єктів енергетики встановлюються вздовж повітряних та кабельних ліній електропередачі та навколо електростанцій, електропідстанцій, струмопроводів і пристроїв, для забезпечення нормальних умов експлуатації об`єктів енергетики, запобігання ушкодженню, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Охоронні зони електричних станцій і підстанцій, струмопроводів та пристроїв встановлюються на певній відстані за периметром земельної ділянки, на якій ці об`єкти розміщені.
Згідно ст. 24 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» розміри охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики залежно від їх конструкції та напруги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Правилами охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1455, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, визначено розміри охоронних зон об`єктів енергетики, зокрема, уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови не відхиленого їх положення на відстань (для повітряних ліній напругою) 10 метрів 3-20 кВ.
Власники і користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об`єктів енергетики мають право: самостійно господарювати на земельних ділянках з дотриманням установлених обмежень та обтяжень; на відшкодування збитків, завданих внаслідок виконання планових та аварійно-відновлювальних робіт. Власники і користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об`єктів енергетики зобов`язані здійснювати господарську та інші види діяльності на зазначених земельних ділянках з дотриманням вимог цього Закону (стаття 30 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»).
Отже, знаходження на земельній ділянці приватної особи електромережі обмежує права такого власника на користування земельною ділянкою, оскільки електромережі згідно із зазначеними нормативно-правовими актами повинні перебувати в охоронній зоні об`єктів енергетики і до такої зони застосовується ряд обмежень.
У даній справі встановлено, що на момент набуття позивачем у власність земельної ділянки і розташоване на ній домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як і на час вирішення питання щодо тимчасового підключення цього домоволодіння до лінії електропостачання (знаходиться на балансі відповідача) яка проходить через земельну ділянку позивача, використання ділянки мало (і має) певні обмеження і унормування, передбачені спеціальним законодавством про електроенергетику і земельним законодавством.
Позивач, звертаючись до відповідача з метою підключення до електроенергії, мав усвідомлювати, що вирішення цього питання залежить від певних технічних параметрів, передбачених наведеними вище нормами і з додержанням порядку, без чого дане підключення неможливо.
Таким чином наявні у матеріалах справи докази вказують на те, що позивач набув у власність земельну ділянку з певними обмеження, зумовленими розташуванням на ній електромереж, які стосувалися й попередніх власників землі. Такі обмеження поширюються і на нового власника земельної ділянки, що виключає наявність підстав для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення опор лінії електропередач.
Придбання фізичними особами об`єктів нерухомості, через територію яких вже прокладені та експлуатуються об`єкти електроенергетики, не може свідчити про виникнення у нового власника безумовного права на їх перенесення за межі цих об`єктів.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 234/11992/19.
Посилання апелянта про те, що у Державному земельному кадастрі були відсутні обмеження щодо земельної ділянки, колегія суддів відхиляє, оскільки охоронні зони уздовж ліній електропередач встановлені законом, а отже є обов`язковими у будь-якому випадку.
Оскільки земельна ділянка на якій розташована спірна повітряна лінія містить охоронну зону електричних мереж, на неї поширюються обмеження, встановлені ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів та Правилами охорони електричних мереж.
Згідно з п.4.1.37 КСР якщо замовник має намір спорудити або реконструювати будівлі, дороги, мости, інші об`єкти архітектури, що потребує перенесення повітряних і підземних електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики, замовник має звернутися до ОСР із відповідною заявою. До заяви додається ситуаційний план об`єкта забудови. ОСР має надати вихідні дані та технічні вимоги для проектування перенесення належних йому об`єктів.
Користувач або власник земельної ділянки має розробити проект, у тому числі здійснити заходи в межах чинного законодавства з метою вирішення питань щодо відведення на користь ОСР земельних ділянок для розташування об`єктів електроенергетики, а ОСР - узгодити наданий користувачем або власником земельної ділянки проект з оформленням технічного рішення.
ОСР на договірних засадах надає замовнику послугу з перенесення визначених проектом об`єктів енергетики, вартість якої визначається згідно з кошторисом, який є невід`ємною частиною відповідної проектної документації.
Вартість проектної документації, що передається замовником ОСР, ураховується в загальній сумі вартості послуги з перенесення об`єктів електроенергетики.
Тобто, на підставі ст. 21 ЗУ «Про ринок електричної енергії», КСР, з метою забезпечення інших споживачів електроенергією та не порушення їх прав на безперебійне отримання електроенергії, підтримання конструктивних елементів обладнання повітряної лінії у безпечному стані, перенесення вказаної повітряної лінії можливе лише за умови дотримання вищевказаної встановленої процедури.
За змістом ст. 21 ЗУ «Про ринок електричної енергії» демонтаж і перенесення спірної електроопори можливе лише за заявою і за рахунок замовника, однак позивач не врегульовував цей спір з відповідачем у позасудовому порядку із врахуванням цієї норми права.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не доведено факт порушення його прав на земельну ділянку з боку відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
У справі, що розглядається, судом першої інстанції надано відповідь на всі істотні питання, що виникли під час кваліфікації спірних відносин. Наявність у апелянта іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятих судом першої інстанції рішення та фактично зводиться до спонукання суду апеляційної інстанції до прийняття іншого рішення - на користь апелянта.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду першої інстанції.
Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демченко Олександр Олександрович, залишити без задоволення.
Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 24 березня 2026 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 липня 2026 року.

Головуючий:

Судді: